100 
Den sidste Beinærkniiig' vil inaaske frappere dem, som ved 
Jøder kims tænke paa den i det vesdlige Europa boende mest 
knltiverede Del af dette Folk, der baade lever i en stadig indbyr- 
des Samfærsel og tillige fremviser fordelagtige Forholde af Syge- 
lighed og Dødelighed. 
Men i Østerlandene findes der nok andre Jøde-Samfund, som 
ikke allene leve i religiøs Afsondring, men ogsaa formedelst Lan¬ 
dets nudviklede Handel og Samfærsel, ere mere knyttede til sit 
Bosted. 
Om et saadant Sted, den russiske By Vitebsk, af hvis 16000 
Indbyggere over Halvparten ere Jøder, fortæller Blasius (Reise 
im europ. Rusland 2 Th. p. 131): „Mange og især mange van- 
skabte (verwachsene) Jøder søgte i Mennesketrængselen med stort 
Stræv at komme frem. Aldrig i Rusland har jeg seet saa mange 
Vanskabte og Vanføre (gebrechliche) paa engang som blandt Jø- 
derne her. Iblåndt Russerne gives der'sjelden Vanføre og Van¬ 
skabte. 
Denne Skildring af Orientens Jøder er ikke enestaaende. 
Oberstløjtnant Stuart (Residence in Northern Persia Lond. 1854) 
bemærker p. 357 om den brogede Blanding afNationaliteter, som 
paa en' tyrkisk Dampbaad vare hans Medrejsende : „the Jews are 
clisgusting to behold, their complexions are cadaverous,^^ 
Med Hensyn til Sygdominenes Arvelighed og den skadelige 
Indvirkning af Slægtens Isolering, vilde Erfaringer fra Dyreriget 
have ligesaa stort Værd. Uagtet de hidtil anstillede lagttagelser 
i denne Henseende ere endnu færre, er jeg dog siden bleven op- 
mærksom paa en Notits i Times for 15de Sept. 1858, hvori det 
fortælles at en stor Mængde Agerhøns (parlrldges) havde været 
omhyggelig fredede ved Wellbeck abbey og havde formeret sig 
stærkt. I 1858 opstod en stærk Mortalitet blandt dem. Handre¬ 
der fandtes døde. Ved Dissektion befandtes i Indvoldene noget 
som lignede Bændel-Orm. Man troede at det,kom afatForplan- 
telsen var indskrænket til en for snever Kreds. Godsejeren havde 
derfor ladet fange en Mængde Hanner i andre Egne, for at 
bringe did. • 
