114 
end en halv (engelsk) Miil. Den bestaaer af to parallele Mnre, 
opførte i en Afstand af tolv a femten Fod fra hinanden, havende 
en Høide af henved sex Fod. Runnnet imellem Murene er fyldt 
med Stene og Jord, og det Hele er tækket med et Tag, som 
skraaner ned fra Midten til begge Sider.^ Paa Taget ere lagte 
smaae Steenheller, enhver bedækket med tibetanske Bogstaver 
eller sjeldnere med et raatRids af et Tempel. Ordene paa Steen- 
hellerne ere (jeg troer, uden Undtagelse) Gjentagelser af Biiddhi- 
sternes mystiske Bøn, hvis ene Ord har givet disse mærkelige, 
og, som det synes, unyttige Constructioner Navn. Manken synes 
at være en af de vigtigste Gjenstande henhørende til en tibetansk 
Landsbye. Man seer undertiden endog i øde Egne saadanne, 
hvoraf man kan slutte, at det Arbeide, som er anvendt paa deres 
Opførelse, maa have været umaadeligt, eftersom nogle af de stør¬ 
ste indeholde flere tusinde Gjentagelser af de Ord: Otu mene par- 
dime hu)nP‘ I ubetydelige Landsbyer ere de ofte af smaae Dimen- 
sioner undertiden blot tyve til tredive Fod lange og tre Fod høie. 
Enhver Reisende har hyppig Anledning til at bemærke, at Tibe¬ 
tanerne, naar de komme til Mankerne, stedse gaae dem forbi paa 
' Om en Langdysse i Ryfylke heder det i Urda II, 29, at Ryggen falder til 
hegge Sider i en Bue. Om dc tydske Hunengral)er heder det paa flere Steder 
at de oventil ere „\imgekehrt muldenformig,'''' f. Ex. Jahrhucher des Ver- 
ebis fiir mecklenh. Geschichte XVI. Endnu større Lighed med de tibetanske Mani’er 
har en i sidstnævnte Værk XI B. S. 344 omtalt ved Eversdorf (in dem evers- 
dorfer Eichen) liggende Steen, 9 Fod lang, .5 Fod bred og 4^ Fod høi af 
saadan Form O. Har den, som Referenten synes at antage, været brugt af 
Oldtidens Hedninger, kan man næppe ta^nke sig den anvendt til andet end til 
Alter. 
Om denne Bøns (ell. rettere, Troeshekjendclses) Betydning have.s mange Af- 
liandlinger f. Ex. i Nonv. Journ. Asiat. I. VII p. 185 Jl.g. Journ. IV 
S. T. IX p. 462 Jig. Mém. de VAcad. de St. Petershourg. T. I p. 112 flg. 
Bønnen selv, der ogsaa kaldes Mani, gjentages af Biiddhisterne til hver Kugle 
paa deres Bedesnorc, og findes indgravet, skreven eller ridset overalt. Hue, 
Souvenirs d’iin voyage duns la Partarie, le Tibet et la Chine I, p. 338. Paa 
nogle Heller flndes andre Bønner, saasom: Om! vajra pani hum! o. fl. Cu- 
yningham, Ladak. London 1854. p. 318. 
