189 
Spor til større Liglied med den ene Art end med den anden. 
Jeg antager, at Figiirerne foran Hesten paa den nordiske PL I 
No. 2 er et Forsøg paa at efterligne det buddbistiske Monogram, 
som stadigen sees foran Hesten paa hine. Naar hertil kommer, 
at Skrifttegnene paa Mynterne ere laante Ira det samme Alfabet, 
som er anvendt paa en Mængde af de i Toperne fundne Mynter, 
samt at der i de første Aarhundreder efter Christi Fødsel sand- 
synligviis fandt en stadigere Forbindelse Sted niellem det euro- 
pæiske Norden og Mellemasien end inellem hiint og Byzants^ * 
' At de nordiske Lande i 8de, 9de og 10de Aarli. stode i en udcn Sammenlig¬ 
ning langt livligere Forbindelse med Landene i Øst forArnesien end med Con- 
stantinopel, kan sluttes af de store Masser af orientalske Mynter, især Sama- 
nider fprægede i Samarqand, Balcli, Bochara o. s. v.), som tindes rundt om 
Østersøen, især i Sveriges Kystegne, medens Fund af byzantinske Mynter høre 
til de store Sjeldenhcder. Prof. Tornberg har i sit Værk: Numi cufici Regii 
yiumophylacii Holmiensis {Upsaliæ 1848, 4o.) leveret Fortegnelse over 134 Ste¬ 
der i Sverige, hvor man har fundet kufiske Mynter, af hvilke henved 7000 St. 
ere blevne talte; men foruden disse eiæ flere Masser fundne, som ikke ere blevne 
talte, deriblandt 298 Lod (omtrent 15 a 1600 St.) og atter andre, som hverken 
ere blevne veiede eller talte. Kun i 17 af de her nævnte Fund forekom byzan¬ 
tinske Mynter og i saa ringe Antal, at der i 15 Fund forekom i det Hele 35 
St., samt i 2 Fund enkelte, som ei bleve talte, men angives til „nogle,“ medens 
de utalte kufiske angives otte Gange til „nogle“ og otte andre Gange til „man- 
ge.“ I de øvrige i Sverige gjorte Myntfund er, saavidt de ere blevne bekjendte, 
ingen byzantinsk Mynt funden. Fortegnelsen over Fund af Mynter fra Middel¬ 
alderen i SAænsk Jord maa nemlig antages temmelig fuldstændig, naar man til 
de af Tornberg anlørte føier de af Rigsantiqvar Hildebrand i hans Værk, Ang- 
losaxiska Mynt i Svenska kongl. Myntcahinettet, Stockholm 1846, 4to, omtalte 
Myntfund; og i ingen af disse forekom nogen byzantinsk Mynt, undtagen i de 
samme Fund, som omtales hos Tornberg. Det er saaledes en uomtvistelig 
Kjendsgjerning, at Nordens Forbindelse med Byzants var i de anførte Aarhun¬ 
dreder saare ringe imod den, som fandt Sted med Oxuslandene. Man kan 
derhos neppe tænke sig nogen Grund til at antage, at Forbindelsen mellem disse 
Egne og det europæiske Norden just skulde have taget sin Begyndelse med 
den. Tid Araberne bleve Herrer i Transoxania, Det er langt sandsynligere, at 
Forbindelsen kun var en Fortsættelse af ældre Forholde. At Samqvemmet paa 
denne Vei heller ikke kan have frembudt store Vanskelighedcr, kan sluttes af 
den Omstændighed, at endog et Gesandtskab fra Bagdad, som Chalifen Muk- 
tader billah henimod Midten af 10de Aarh. sendte til Kongen i Bulghar (ved 
