192 
maa være forfærdigede hos et Folk, hvor Kunsten stod lavere 
end i Baktria og India. 
I Forbindelse med disse Mynter bør omtales en i Stockholms 
Museum opbevaret Bracteat af Electrum (sølvblandet Guld).^ Den 
er sammenloddet med en anden Guldbracteat, hvorpaa en Rytter 
er afbildet. Sammensætningen synes saaledes paa een Gang at 
have havt den dobbelte Hensigt at efterligne Ryttermynterne og 
som Amulet at indeslutte en phylakterisk Substants^. Omskriften 
om Hovedet er saare mærkelig, da den er forfattet i det indiske 
Sprog, og dertil er anvendt det ældste indiske Alphabet, som 
forekommer i buddhistiske Lapidar-Indskrifter fra det 3die Aarh. 
f. Chr. F.3, samt paa enkelte buddhistiske Mynter, hvis Tidsal- 
alder ei med Sikkerhed kan angives.^ 
' Denne Bracteat er flere Gange afbildet. Første Gang i Iduna (et i S\'erige 
ndkommet Tidsskrift) for 1817 fig. 1; anden Gang i det kongl. Danske Viden- 
skahernes Selskahs hist. og philos. Afhandlinger, 6te D. Kjøhenhavn 1841 T, 
XII Jig. 9 ledsagende Prof. Finn Magnusens Afhandl : Forsøg til Runamo-Ind- 
skriftens palæographiske Udvikling og ' Forklaring S. 47 jig. Heri angives, at 
Bracteatcn var funden ved Gravning paa Gaarden Tunalund i Hjelsta Sogn Sj 
Mile fra Up.-ala. Derimod anføi'es i Annaler for nord. Oldkyndighed 1855 S. 
286 sml. med S. 305, at den er funden ved Trollhattan i Aaret 1844 (formo¬ 
dentlig Trykfeil for 1814). Begge de nævnte Afbildniuger ere, hvad Omskriften 
angaaer, meget unøiagtige, livorimod den seneste Afbildning i Atlas for nord. 
Oldk. Pl. I fg. 17 meddeler den klar og tydelig. Efter denne er vor Pl. I 
Fig. 4 tegnet. F. Magnusen stod i den Formening, at Legenden var sammen- 
sat af Kimer og græske eller byzantinske Bogstaver, troede at læse Navnet 
I q o r, og antog Bracteaten præget i Rusland af Storfyrst Igor i det 9de eller 
10de Aarli. At ban bar taget feil, vil blive indlysende af det Følgende. 
^ Mongolerne bruge som Amuleter, blandt Andet, Kobbercapseler, bvori pbylak- 
teriskc Substantser ere indesluttedc, Pallas, Samml. Il S. 244. 
^ Disse Indskrifter findes deels paa Klippevægge og Steenblokke, deels paa Bil- 
ledhuggerværker og Rcliqvieskriin. A. Canningham, som i sit Værk The Bhilsa 
Topes Pl. XVI—XXI bar leveret over 200 Indskrifter fra Sanchi, yttrer d'en 
Mening, at nogle af dem skrive sig fra 6te A arb. f. Cbr. Prof. Wilson deri¬ 
mod erklærer, at man ei kan paavise nogen Indskrift som man med Sikkerbed 
tør angive ældre end 3dic Aarb. f. Cbr. 
Ariana antiqva p. 413 fig. og Pl. XV fig^ 23. 
4 
