lagttagelserne i hvert .Aar elimineredes Indflydelsen af den dag- 
1 lige Variation. I 1820 var den midlere Inclination = 12^ 43',66, 
j i 1858 -= 71^ 23',36; den har altsaa i de forløbne 38 Aar aftaget 
' 1^ 20',3. Den aarlige Aftagelse var omkring 1820 3 Minuter, men 
er efterhaanden formindsket til omtrent 1 Minnt i 1858. Dersom 
I der i disse 38 Aar ikke fandt nogen periodisk Variation Sted, og 
man sætter enkelte nregelmæssige Variationer nd af Betragtning, 
kunde den hele Række tilfredsstillende fremstilles ved folgende 
Formel: 
I i -= 72^ 39',61 — 3',0199 (t — 1820,0) + 0'02747 (t - 1820,0), * 
I hvor t er Tidspunktet for hvert Aars^ Middel-Inclination. Men 
beregner man efter denne Formel Inclinationerne, saa fmdes de 
' fra 1825 til 1831 storre end de observerede; fra 1837 til 'J842 
j mindre; Iva 1843 til 1849 storre; fra 1849 til 1854 mindre, o. s. v. 
j Kort der synes at være en periodisk Undulation i Aftagelsen. 
! Ved en forelobig Beregning fandtes Perioden at være ^ 11 Va Aar, 
' og det forste relative Minimum i Aaret 1823. Ved Beregning af 
i Schwabes mangeaarige lagttagelser over Solpletternes Antal har 
t 
[ Professor Rudolf Wolf i Bern fundet, at de have en Periode af 
j 11^9 Aar, og at et Minimum var indtruffet 1822,2. H. antog der- 
I for, at der maatte være en aarsagelig Forbindelse imellem disse 
I Phænomener og at den Wolfske Periode rimeligvis var nojagti- 
gere. Under denne Forudsætning fandt han 
for Minimum af Inclinationen 1823,3; 1834,5; 1845,6; 1856,7; 
for Minim. af Solpletterne fandt Wolf 1822,2; 1833,3; 1844,5; 1855,6. 
I At Epocherne for Minimum af Inclinationen ere fundne et Aar 
: senere end af Solpletterne, kan mueligen være foranlediget aflagt- 
^ tagelserne fra 1820 til 1831 med mindre fuldkomne Inclinatorier, 
! end de efterfolgende. 
i 
I ‘ Efter denne Formel skulde der indtræffe et Minimum ved Slutningen af 1874. 
