4 
1 
desforuden benyttet sig. af biint (af den aqnilejensiske Kirke anvendte) 
Lægemiddel til paa en eiendommelig Maade at bagvaske den mediola- 
nensiske Kirke, der havde den romerske Kirkes Symbol, som mang- 
lede Tilsætningen inmsibili et impassibili og overhovedet alle Tilsæt- 
ninger, og til Forsvar for sin Vranglære. De havde nemlig (for at 
imødegaae den Indvending imod deres Lære, at Symbolet gav Søn¬ 
nen lige Stilling, tilskrev ham samme Væsen med Faderen) henviist 
til, at den aqnilejensiske Kirke i Symbolet betegnede Faderen 
alene som inmsibilis et impassibilis^ og de beskyldte den mediolanen- 
siske (og romerske) Kirke, fordi de ikke havde hine Ord i Sym¬ 
bolet, forathylde den sabellianske Vildfarelse. Kort, hvor Troen 
var iikrænket, vare Apostlenes Forskrifter tilstrækkelige. Man 
maatte da ikke fordre Anvendelsen af, Forsigtighedsregler, om de 
end hidrørte fra Præster. Man maatte ikke gjøre dette, fordi 
man da (som den aquilejensisske Kirkes Exempel viste) let med 
Hveden kunde faae Klinte, med Tilsætninger, der stemmede 
med Troen, saadanne, hvorom dette ikke gjaldt. I det tre die 
Afsnit gjennemgaaer han den anden Artikel Led for Led. I det 
fjerde endelig omtaler han den tredie Artikel. Det første af 
disse fire Afsnit har, som dets Indhold og den Omstændighed, 
. at Taleren efter samme gjentager Symbolets Recitation, viser, en 
mere indledende Charakteer: Taleren vilde, førend han gik ind i 
de tre Artikler selv, omtale med et Par Ord deres vigtigste Gjen¬ 
stand, Triniteten. Først derefter lod han Gjennemgaaelsen af 
de tre Artikler følge, men forudskikkede den en ny, anden Reci¬ 
tation af Symbolet i den Hensigt at knytte den til samme. — 
Slutningen af Talen bestaaer af tre smaa Afsnit. I det første, 
hvori Taleren vender tilbage til Indledningen, advarer han især 
imod nogensomhelst Forandring af det oprindelige korte aposto¬ 
liske Symbol, hvoraf den romerske Kirke ved Petrus var kom- 
men i Besiddelse. I det andet udtaler han, at. Symbolet be¬ 
staaer af saa mange sententiæ, som der vare Apostle, nemlig tolv, 
idet han inddeler det i. tre Dele, hvoraf hvert omfatter fire sententiæ^ 
eller i tre Tetrader. I det tredie, med hvilket han slutter hele 
Talen, gjør han Initianderne opmærksomme paa, at Symbolet ikke 
