5 
maatte opskrives, angiver dem Griinden hertil, og formaner 
dem til ved hver Nød og Anfegtelse at recitere Symbolet hos 
sig selv. 
II. Vi have i Skriftet ikke nogen Tale, som den, der har 
holdt den, selv senere har optegnet, hvad der f. Ex. er Tilfældet 
med Augustins tre Sermones in traditione Symholi, Aug. Opp. T. 
V. Serm. 212—214 cd. Benedd., men vi have i det en a f en 
Tilhører eft er skreven Tale. Dette fremgaaer med Sikkerhed 
af en dobbelt Omstændighed. 1. Der tales i Skriftet undertiden 
om den Talende, om hvad han gjorde. Paa det Sted, 
hvor Taleren gjentager Symbolet, heder det: Ergo dicamus Sym- 
boliim. Et cum dixisset, hine complevity og Begyndelsen af 
Hoveddelen lyder : Ergo sancii Apostoli convenientes fecerunt Sym- 
bohim. Signate vos! Quo facto et dicto Symbolo [sanetus Epi- 
scopus ita perrexit]: In hoc symbolo divinitas trinitatis æterriæ ein- 
dentissime comprehensa est unius operationis; sml. ogsaa endnu 
Ordene: Ergo quemadmoduin duodeeim Apostoliy et duodeeim senten- 
tiæ. Signate vos! Quo facto [dixit sanetus Episcopus] : Credo etc. 
i Slutningens andet Afsnit. 2. Skriftet bærer heeltigjennem 
en efterskreven mundtlig Tales Præg. Der hersker i 
samme en ganske overordentlig Livlighed, og Sætningerne ere 
for det meste meget korte og afbrudte. Som Exempel her- 
paa tjene følgende Passus, der tilhører Slutningens tredie Afsnit: 
Sed nemo scribat [Symbolum]. Qua ratione? Sic accepimuSy ut 
non debeat scribi. Sed quid? Teneri. Sed dicis mihi: Quornodo 
potest teneriy si non scribihir? 3Iagis potest teneri^ si non scribatur. 
Qua ratione? Accipite. Overalt i Skriftet har Talen en aphoristisk 
Charakteer, og stundom lider den endog af stilistiske Ufuldkom- 
menheder og Brøst, idet Sætningerne i samme ere indviklede og 
anakoluthiske, mindre godt ordnede, sammenhængende og klare, 
som ogsaa af sproglige Incorrectheder og Feil. Som Exempler 
herpaa tjene følgende Sætninger: „SciOy in partibus maxime Orien- 
tis, quod ea, qtiæ primo tradita sunt a majoribus nostris, dum quasi 
fraude hæretici, diligentia catholici, dum ergo illi fraudulenter conan- 
iur inrepere, addiderunt^ quod non opus est', dum isli frandem præ- 
