: øvrige senere kirkelige Forfattere: Forfatteren af den pseudo-augu- 
■ stinske sermo de Sy mb. 2^2^ Eiisebius Gallicanus i Ilom. de Symb.ll^ 
og Alcuin, 2 kun har tænkt paa Samfundet med de i Troen afdøde 
Hellige i Himmelen, og Forfatteren af den pseudo-aug. Sermo 240 
kun paa de Helliges Samfund med hverandre i Himmelen, idet 
han har taget sanctorum, afvigende fra alle de øvrige Forfattere 
som Gen. subj. og ladet Samfundet mellem de Hellige først ind- 
træde i Hiriimelen. Hvad Forfatteren af den pseudo-aug. Sermo 
! 241 angaaer, saa kunne vi af hans Ord kun see, at han har tænkt 
, sig communio sanctorum som et Samfund, der allerede her paa 
Jorden fmder Sted, men ikke, om han har tænkt paa et denne- 
:sidigt Samfund baade med de Hellige paa Jorden og de Hellige 
; i Himmelen eller paa et Samfund med de Hellige i Himmelen 
alene. Det Sidste er dog det Rimeligste, da sancti paa alle de 
; øvrige anførte Steder, Nicetas’s undtagen, indskrænkes til de Hel- 
I .ige i Himmelen. Af alle de anførte Steder see vi forøvrigt, at 
‘ aian i det femte og de følgende Aarhundreder ikke har gjort 
\ mnctorum communionem til en epexegetisk appositionel Tilsætning 
sanctam ecclesiam cathoUcam og ikke taget communio i Betyd- 
! ungen congregatio, societas, coetiis eller i Betydningen congregatio, 
I ^ocietas, coetus eorum, inter quos communio locum, habef, qui secum 
! nvicem communionem habent, Betjdninger, hvori Ordet senere er 
)levet taget af Erasmus i hans Declaration mod Pariserfaculte- 
ets Censur over en Ytring af ham om det apostoliske Symbols 
pprindelse (F ab r ici us, Cod. apocr. N. T. P. HI p. 355) og i 
! lans Expliccitio in Symbolum Apostolorum et Deculogum (Leidenerudg. 
ra 1641 p. 171 seqq.), af Luther i hans store Katechismus (Die 
, ymb. Bucher der ev.-luth. Kirche S. 456 ed. Muller) og af Me- 
j anchthon i Apologien (p. s. St. S. 153). ^ _ At det romatianske 
^ Denne Doifatter taler vistnok egentlig kun om Helgenerne, men maa dog na- 
I turligviis have opfattet communionem sanctorum om Samfundet med dem. 
; Alcuin sætter dette Samfund paa det andet Sted som et kun fremtidigt. 
I ^ Jeg vil her endnu omtale en Ytring af Cyrillus af Alexandrien, som for en 
I Deel minder om det i det Foregaaende omhandlede Sted i Nicetas’s Explanatio 
I Symboli. Cyrillus bemærker nemlig i sin Commentar over Psalmerne (Nov. 
