48 
t 
Symbol har indeliolt remissionem peccatorum, fremgaaer af Ordene . 
Credis deinde in emissionem peccatoruiid^ Og at det har 
sluttet med caniis remrrecA ionem et vit am æternamy seer man af 
Stederne: Consequenter credis et ,,carnis tuæ r esurr e ctionem 
et in vit am æternam/‘ Sed tu, qui in Christum credis, car nis tuæ 
resurrectionem profiteris og Vivent enim cnm Christo in cæto, 
Bibl. Patrr. T. III p. 348 Rom 1845) til Ordene TCpOCry.aXsCTSTai TOV 0’JpaVOV 
xai y 7 ]v TOd Siaxpivat, tov Xao'j a'JTO'j i Ps. 49 (50), 4: outo xat 
0 tt|V yA!.[j,otxa ty]v ex avco 
SLTjXoujav SLC oupavov xai £7r£O-T'/]pix,0’ai |xsv iiz auTry tov 
xupiov, avca Se xai xaTw StocO^etv ctYyeXou^:. ev xupuo yap tolc 
ccvo) c 7 'JVT| 9 h’'r] Ta xaT«, xai xoivovia yeyovev av-hpoTTOic 
xai ayaTTT.c Secj^i-oc irpoc xouc aytouc ayysXou^. h|isse Ord 
stemme forsaavidt overeens med Nicetas’s Forklaring af sanctam ecclesiam catho- 
licam, som den romatianske Biskop paa den ene Side regner ogsaa Englene til 
den congregatio omnium sanctorum, som udgjør den ene Kirke, og paa den anden 
lærer, at man i denne ene Kirke, ved at træde ind i den, opnaaer Samfund med 
alle Hellige. Paa denne Maade finder der nemlig i Kirken ogsaa en commimio 
inter homines et angelos Sted. Naar forøvrigt den romerske Udgiver i sin Over- 
sættclse af Cyrills Commentar over Psalmerne til de anførte Ord udraaber: En 
symholi articulum de cojnmunione sanctorum! (p. d. anf. St. p. 217) saa tager han 
mærkelig Feil. Den osterlandske Kirke har, som vi see af den Deel af de os 
opbevarede græske Daabsbekjendelser og øvrige græske Symboler, der indehol- 
der den tredie Artikel, aldrig havt Ordene sanctorum communionem i Daabsbe- 
kjendelsen. Ja Forbindelsen xOlVOVia TWV ayiOV betyder endog — et yder- 
ligere Beviis herfor — i denne Kirke noget ganske Andet, end Ordene sancto¬ 
rum communionem i vor nuværende romersk-occidentalske Daabsbekjendelse, nem¬ 
lig D e elta gels e i de hellige Ting, i Christi Legeme ogBlod,i:a ayta, 
i Nadveren (s. Ordene sl, twv GrvvYjh^wv xat xaxa 9ua‘LV yevo^evov 
xlvl, xoLVGiviav twv aytov Trapepxscrh^ai i Basilms 
den Stores Regulce brevius tractatæ Interr. 309 Opp. T. II p. 525 ed. Garmer). 
At den græske Text af vor nuværende Daabsbekjendelse indeholder Ordene 
a'''LG)V XOLVWVLav, beviser Intet herimod, da denne Text aabenbart kun er en 
Occidenten tilhørende bogstavelig Oversættelse af den latinske Grundtext. Des- 
foruden blev i Alexandria paa Cyrillus’s Tid allerede (det ældre, egentlige) 
Kicænum, som mangler alle den tredie Artikels Led paa det første nær, brugt 
som Daabssymbol. Kun det kan^man sige, at der i Cyrillus’s Ord en Deel ai 
den samme Tanke udtales, som ligger i Ordene sanctorum communionem, naar 
man opfatter dem som Nicetas. 
