91 
I 
Hvad man tilvisse med god Grund har bebreidet Phrenolo- 
giens Forfægtere, er den udelukkende store Vægt, som Disse have 
tillagt Hjernens materielle Udvikling eller Størrelse, som Udtryk 
for Aandsevnernes og Drifternes Styrke, idet de have taget lidet 
eller intet Hensyn til Hjernemassens Sammensætning, skjønt dette 
Moment viser sig af stor Betydning for Functionsdygtigheden ved 
andre organiske Vævbygninger. Undersøgelsens Resultater i 
denne Retning have ledet enkelte Physiologer til den Mening, at 
det især er det, i Menneskehjernen rigeligt tilstedeværende, phos- 
phorholdige Fedt, som betinger Intelligentsens Kraft, hvorfor da 
ogsaa den Erfaring skulde tale, at Barnehjem en er hermed for- 
holdsviis sparsomrnere forsynet, ^ — og saa bestemt har en enkelt 
bekjendt Physiolog (Moleschott) udtalt sig herom, at han siger: 
„uden Phospher ingen Tankemen formodentlig maa vel ogsaa 
denne Anskuelse betragtes som ensidig med Udelukkelse af andre 
maaskee ligesaa vigtige Momenter. ^ 
En nøiagtig og vedholdende lagttagelse af saavel Dyrhjerner 
sammenlignende med Menneskehjerner, som af de forskjellige Ra- 
cers og Individers Dannelse i Forbindelse med experimentelle 
Undersøgelser har allerede for lange Tider siden ført de mere 
moderate Phrenologer til den Slutning, at den store Hjernes for¬ 
reste og midterste Partie ere Sædet for de høiere aandelige Evner 
og Følelser, hvorimod de bagerste Dele skulle være Organer for 
de lavere bevidste Drifter. Det blotte Instinkt og Almenfølelsen 
kunne, som vi vi'de, bestaae hos Dyr med et mindre udviklet 
Nervesystem uden Hjerne. 
Anatomisk og ethnologisk Forskning har vistnok tilfulde godt- 
‘ Hjernens Fedt absorberes ikke i tærende Sygdomme, medens det svinder af an¬ 
dre Organdele. Hjernefunctionerne kunne ogsaa i disse holde sig godt. I en 
enkelt Ernæringssygdom afsættes Stoffet rigeligt i Hjernen (Rachitis), medens 
Phosphorsalte mangle i Benene. 
* Den udmærkede Chemiker Liebigs raillerende Yttringer om denne Phosphor- 
theorie, — idet han har anført, at Beensystemet er i meget høiere Grad phos- 
phorholdigt uden at være intelligent, — have dog lidet at betyde som Mod- 
beviis. Ligesaa godt, siger en anden Forsvarer, kunde man argumentere fra 
Svovlstikker. * 
