113 
Man seer, at DifFerentserne A' fra 1820 til 1835 ere mindre 
end de tilsvarende A; fra 1838 til 1841 ere de noget større; fra 
1842 til 1858 i Almindelighed mindre. Dette kan vel forklares 
af en Ujevnlied eller Uregelmæssighed i de forskjellige Perioder. 
Imidlertid synes Periodiciteten at være utvivlsom. 
Formlen B 
19^,88 sin [2«,35 + 32^>,4 (t—1820)] 
giver et Maximum for t == 1822,7, og under Forudsætning af en 
Periode af 11,11 Aar faaer man altsaa Maxima af Undulationen 
for følgende Værdier af t 
1822,70; 1833,81; 1844,92; 1856,03. 
Sammenstiller man nu dette Resultat med Epocherne for Mi¬ 
nimum af Solpletterne og af Inclinationen, har man 
Minimum af Solpletterne .... 1822,2; 1833,3; 1844,4; 1855,6; 
Minimum af Inclinationen .... 1823,3; 1834,5; 1845,6; 1856,7; 
Maximum af horiz. Intensitet . 1822,7; 1833,8; 1844,9; 1856,0. 
Denne Overeensstemmelse imellem Resultaterne af tvende 
af hinanden uafhængige Observationsrækker af Inclinationen og 
Intensiteten, er et iøinefaldende Beviis for en aarsagelig Forbin¬ 
delse med Solflekkeperioden; saa meget mere, som Minimum af 
Inclination falder sammen med Maximum af Horizontalintensitet 
i den llaarige, ligesom i den daglige Periode. Aarsagen hertil 
kan forklares paa følgende Maade. Er R den totale Intensitet i 
Inclinationsnaalens Retning, H dens horizontale, V dens verticale 
Componente, ^ Inclinationen, saa er 
H = R. cos ^■, V = R. sin i ; tang ^ . 
H 
Tiltager H i et stærkere Forhold end V, saa maa Inclinatio¬ 
nen i aftage, og omvendt naar H aftager, maa ^ tiltage. 
Den eneste Tvivl der kan rettes mod Resultatet af Intensi- 
tetsbestemmelserne fra 1820 til 1827 er, at Svingningstiden af den 
ved Observationerne benyttede magnetiserede Staalcylinder blev 
i Aaret 1825 og 1826 observeret i et Varmeapparat, hvori Luftens 
Temperatur ved en understillet Spirituslampe kunde forhøies, for 
8 
