131 
eller — efter behørig Udvikling og Reduction — 
HTT __ i COS z i-vT , 
LskTN^^NT “ tanga«daO + 
+ 0 & ■“ tg z COS 241} dzl. 
Skal dN, da^ bg dz være iidtrjkte i Grader, men dH i 
geogr. Mile, saa maa man pa,a høire Side afLighedstegnet mul- 
tiplicere med 15 (hvis Log. 1.17609). Man faaer altsaa, naar 
man tillige ombytter Differentialtegnet med Symbolet A: 
AH -- (1.17609) tan g f __cos z 
cos2vj; LsinNcos (z~H) 
tang a.^ Aa^ + f^tg (z—N) — tg z cos 24»} AzJ.12. 
12. Bestemmelse af Vinkelen K Da de Nordlysbuer, 
man kan see fra eet og samme Sted, paa Grund af deres betyde¬ 
lige Høide kunne have en meget forskjellig Afstand derfra og 
altsaa tilhøre ganske forskjellige magnetiske Paralleler, saa er 
det vist, at deres osciilerende Cirkler heller ikke have nøiagtig 
samme Poler, hver Bue har ifølge heraf sit N. Det hele over¬ 
skuelige Hordlysfeldt vil imidlertid neppe overskride en Zc le om- 
kiing lagttageren med 15^ Radius (Z^ tindes nemlig oftest mindre 
end 15^)5 og indenfor et saadant Strøg er da heller ikke de mag¬ 
netiske Parallelers System uregelmæssigere, end at man ialmin- 
delighed kan lade sig nøie med en Middelværdi for N — idet- 
mindste til en Begyndelse. Man kan altid senere berigtige den 
fundne Høide, naar man linder, at den anvendte Værdi for N har 
været mindre nøiagtig. 
Lettest kan man fmde N ved Hjælp af en Globus, paa 
hvilken de magnetiske Paralleler ere optrukne, nøiagtig st der- 
imod ved trigonometrisk Beregning af de magnetiske Meridian- 
buers Convergentspunkt, som stryge igjennem lagttagerens Nord- 
lysfeldt, hvilket — som man let indseer — maa udledes af Mag- 
netnaalens bekjendte Declination paa lagttagerens Sted og i en 
Række af Punkter omkring samme. Den sidste Fremgangsmaade 
har jeg fulgt for Christianias Hordlysdistrikt, paa hvis nordlige - 
Déel jeg har lagt mest Vægt, deels fordi de allerfleste Buer vise 
sig der, deels ogsaa fordi Høiden af en sydlig Bue paa denne 
9 * 
