132 
Maade ifølge Sagens Natur ikke kan bestemmes med samme Sik- 
kerhed som en nordlig Bue, idet Observationsfeilene faa en meget 
større Indflydelse^. Er Buens sydlige Zenitdistants f. E. lig 
900_saa bliver Høiden aldeles ubestemt, da Øiet i det Tilfælde 
ligger i selve Buens Plan; dette sees ogsaa af Lign. 12, naar man 
der sætter z = N — 90^. 
I en Afhandling af Prof. Hansteen „Om den magnetiske 
Inclinations Forandringer i den nordlige tempererede Zone‘‘ i Dansk 
Vid. Selsk. Skrifter 1855 har Forf. givet et Kart over Misvisnin¬ 
gen for Tidsrummet 1810—30. I Gauss und Weber: Atlas 
des Erdmagnetismus findes ligeledes et Kart over Misvisnin¬ 
gen Taf. XIII og XIV gjældende omtrent for samme Epoche , 
(1830j. Efter disse Kilder har jeg combineret Misvisningen i Chri¬ 
stiania med Misvisningen paa følgende Punkter og — ved at beregne 
for hvert Par Convergentspunktet af de magnetiske Meridianer — 
fundet nedenstaaende Værdier for N (Convergentspunktets Afstand 
fra Christiania). 
Christiania.^ 
Et Punkt 9^ fra Chr. i 49^ østl. Azimut (fra Nord) . . B 
llYs - - - 33 østl. -.B' 
8 V 3 - - - 82,2 vestl..C 
. 131/3 - - - 32,3 østl. -.D 
- 13,9 - - - 77,5 vestl. -.E. 
Af A og B finder jeg N = 64^52' 
A 
og 
C - 
- 
61 
6 
62 
59 j 
B' 
og 
C ’ - 
- 
63 
22 ( 
• N 
= 63 10,5 
A 
og 
D - 
.. 
68 
7 ] 
A 
og 
E - 
- 
59 
0 
co 
■ N 
63 48,5. 
Man vil ved at sammenholde disse Resultater see, at Con¬ 
vergentspunktet eller Centrum for Nordlysbuens osculerende Cir- 
kel er fjernere fra Christiania for et østligt Strøg end for etvest- 
ligt, og at Afstanden tillige voxer lidt med den magnetiske Bredde, 
hvilket ogsaa stemmer overens med Formen af de magnetiske 
Paralleler i dette Strøg (sml. Gauss u. Webers Atlas Taf. 1). 
