158 
og paa den anden Side, at Kesita ei forekommer som Benævnelse 
paa Faar i egentlig Forstand. 
Dell 3die Juni. - Møde i den nialheniatisk-naturvidenskabelige Classe. 
Hr. Cand. min. IL Mohn forelæsie en Afhandling om en Virkning 
af Randstraalerne i Øiet. 
Naar man betragter et Lyspunkt, der har en tilstrækkelig 
Afstand og tilstrækkelig Intensitet, f. Ex. er klar Stjerne, med 
det blotte Øje, da vil man ialmindelighed ikke se det som et 
Punkt, men som en liden Skive, der til alle Kanter er omgivet 
med divergerende Straaler. Størrelsen eller Længden af disse 
Straaler er for et og samme Øje forskjellig efter Lyspunktets In¬ 
tensitet; er denne meget stor, ere Straalerne meget lange, er 
den ringe, ser man neppe Spor til dem. Deres Størrelse er ogsaa 
forskjellig for forskjellige Øjne; for meget skarpsynte Øjne ere 
Straalerne mindre end for mindre skarpsynte. Endelig er ogsaa 
Straalernes Størrelse afhængig af det lysende Punkts Afstand 
eller af den Retning, hvori Lysstraalerne falde paa Øjet; de ere 
mindre, jo mere divergerende Straalerne falde paa Øiet; de ere 
størst, naar disse falde parallele ind. 
Aarsagen til dette Fænomen ligger i den forskjellige Brydniug, 
som Randstraalerne og Centralstraalerne lide i Øjet. Medens de 
Straaler, der gaa gjennem Øjet nær ved dettes Axe, frembringe 
skarpe Billeder, lide de Lysstraaler der passere nærmere Øjets 
Rand, mindre regelmæssige Brydninger og give derved Anledning 
til det her betragtede Fænomen. 
Forat undersøge, hvorledes de divergerende Straalers Stør¬ 
relse er afhæ.ngig af Randstraalerne i Øjet, kan man betragte et 
.Lyspunkt idet man anbringer foran Øjet Blendere af forskjellig 
Aabning for dermed at udestænge færre eller flere af Randstraa¬ 
lerne. Jeg dannede til den Ende et Lyspunkt ved at lade Lam¬ 
pelys af en temmelig betydelig Intensitet gaa gjennem et meget 
fint med en Kaalespids i en Blyplade boret Hul. Den fra dette 
Punkt divergerende Lyskegle havde tiltrækkelig Aabning til at 
