204 
Foranstaltninger ganske bogstaveligen som en fast Hensigt om 
at gjøre Oprør imod Europas Vilje og at dø Martyrdøden for 
Fædrelandet. Da nu Krigen, efter fjorten Dages Tid, fik et 
ganske andet Udfald og havde vseret ført paa en Maade, som 
hverken Soldater eller Folk havde anet, gav Skuffelsen Anledning 
til at den udvalgte Konge og hans Raadgivere bedømtes paa den 
uvenligste Maade, som heller ikke er retfærdig. 
Man har simpelthen forklaret Krigens Udfald af Mangel paa Mod 
hos Kongen: som om der virkelig behøvedes mere Mod til at tillade 
sin utaalmodige Krigshær at slaas ved Rakkestad, end til i en 
Baad med svensk Lods, forklædt at gaa over Kattegat! Ingen 
fordrer at en Konge skal udsætte sig for Kugleregnen. Hans 
Officerer bade kuns om at maatte gjøre det for ham! Man har 
beskyldt ham for Uklogskab og Mangel paa Fasthed. Men han 
viste sig siden, da han håndlede mere frit som Danmarks Konge, 
netop i Besiddelse af mer end almindelig Aandskraft. Ogsaa i 
Norge havde hans Talenter ligesaameget som hans Byrd gjort 
ham elsket som faa Fyrster. Men disse hans Aandsgaver vare 
Diplomatikkens, Fredens. De bestode i Veltalenhed ogKlogskab. 
Det er vist at han førte Krigen ganske imod næsten alle sine 
Officerers Raad, og at hans Befalinger altid gik ud paa ikke at 
udgyde Blod. Havde han villet føre alvorlig Krig, vilde denne 
Egenraadighed været en større Uklogskab end man kan tiltro 
nogen Regent og mindst en konstitutionel, der havde handlet 
som Folkets Mand. At en Konge tilsidesætter sine Generalers 
Raad er i den Grad farligt for hans Person, at det snarere maa 
regnes til Dumdristighed end udledes af Mangel paa Mod. 
At KristianFredriks umilitæriskeKrigsførelse hverken varen 
Følge af Mangel paa Mod eller paa Klogskab, fremgaar tydeligt 
nok af den for den norske Soldat allersmerteligste Begivenhed, 
Fæstningen Fredrikstads Overgivelse. Det er nu oplyst afMejdell 
at Regenten i Fredrikstad havde en Kommandant, Oberst Mech- 
lenborg, som ved alle sine Handlinger og Raad lagde for Dagen 
en Beslutning til at forsvare dette vigtige Punkt til det yderste. 
Men netop da Prinsen ved Rejsen til Trondhjem besluttede sig 
