I' 
207 
I at knytte Overtagelsen af Regentskabet til Grundlæggelsen af en 
ny Folkefrihed. I Modsigelse med denne Mening, staar denlige- 
saa sikre Omstændighed, at fra denne Stund af virkede ingen 
ivrigere end Kristian Fredrik til at Norges Grundlov blev saa 
mærkeligen liberal og demokratisk, at den i en Menneskealder 
siden gjaldt for den første i Europa i disse Henseender. 
De samme historiske Vidner ere enige i at Tanken om 
Grundloven, saaledes som den blev, først opstod hos K. Magnus 
Falsen, og at den af ham iværksattes med den højeste og ham 
ejendommelige Kraft og Hurtighed. Netop faa Dage før hint 
Notabel-Møde paa Ejdsvold, havde K. Magnus Falsen indbudt til 
[. Vollebæk flere af sine ligesindede Venner. Under et to Dages 
i Ophold paa hans Gaard, foredrog han for dem sit Udkast til en 
I Konstitution for Norge. Det var allerede saa udarbejdet, eller 
fuldendtes siden med saadan Raskhed, at der den 25de Februar 
udstedtes Plan til Subskription paa den (af Wulfsberg udgivne) 
Samling af Grundlove, hvori Falsens Udkast først udkom, ihvor- 
i vel det ikke averteredes færdigt fra Trykken førend den 22de April. 
I Blandt dem, som vare tilstede ved K. Magnus Falsens Fore- 
I drag af dette Udkast var Professor Sverdrup, som i J. Aalls Er- 
» indringer har givet en Beretning derom. Han blev af Prinsen 
indbuden til Ejdsvold, men derimod ikke K. Magnus Falsen. 
Det var da at Sverdrup med mest Bestemthed fraruadede den 
; umiddelbare Udraabelse til Konge ifølge Arveret. Om der end 
ikke tør være Grund til de Tvivl, som Enkelte have ytret, om 
Betydningsfuldheden af den Optræden, Sverdrup her har tillagt 
t sig, maa det dog blive sandsynligt, naar man afvejer de vedkom- 
: mende Personligheders videnskabelige Retning og Karakters Ener- 
: gi, at hin Sverdrups statsretlige Indsigt og politiske Fasthed, som 
I i Prindsens Raadkammer viste sig saa skjæbnesAnnger, for en 
jl; væsentlig Del er bleven styrket om ikke vunden under Diskus- 
I .sionerne over K. Magnus Falsens Grundlovs-Udkast. 
1' Det var selvfølgeligt at Prinsen enten dennegang eller snart 
æfter maatte, paa en eller anden Vej, erholde Kunskab om de 
j store Ideer, som K. Magnus Falsen rugede over. Vist er det at 
\ 
/ 
