I 
209 
judant og Stabschef, Ludvig Fredrik Brock. Alle Samtidige ere 
enige om at denne Mand stadigen blev brugt ikke allene i de 
vigtigste Underhandlinger saavel med den svenske som med den 
danske Regjering, men at han ogsaa var i sin Regents og Kon¬ 
ges Kreds, naar Sorg og Modgang gjorde det naturligt endog for 
en Fyrste at ty til Venskabets Trøst og til et medfølende Hjertes 
Opmuntring. At Brock i 1813 og 1814 gjaldt for en Friheds- 
mand, beviser visseligen intet for hans Grundsætningers Oprigtig- 
tighed og Fasthed. Het var dengang ikke andet end en simpel 
Ministerialisme. Men L. F. Brocks senere Virksomhed som dansk 
Embedsmand og oppositionel Stænder-Deputeret afgiver et saa- 
meget sikrere Vidnesbyrd for hans sande Tænkemaade. At han 
i denne Tid skrev ^alvorlige Advarsler og Paamindelser“ til Kri¬ 
stian den ottende og at denne „modtog dem uden at vredes^^ 
I 
(Kord. Conv. Lex.), kan ikke forklares uden af en Hengivenhed 
mellem dem, som maa være begrundet i gjensidig Agtelse og i 
Hensyn til en Idé, som engang havde været begges, og som 
endnu levede hos den ene af dem. 
Ha det er en Erfaring, grundet paa noksom rimelige Aar- 
sager, at de som hykle eller lefle med en Idé, ved Valget af sin 
Omgangskreds og i sine privateste, ubevogtede Øjeblikke røbe 
Striden imellem det ydre Skin og Virkeligheden, have nyere Hi¬ 
storikere frikjendt Cromvcell for Beskyldningen af Uoprigtighed, 
efterat de have lært at kjende hans Orngangsmaade med de utvivl- 
somste Republikanere. Hen norske Historie bør ikke undlade at 
give den samme psykhologiske Anskuelse Indflydelse paa Hom- 
men over Kristian Fredriks politiske Tænkesæt i 1814. Het bliver 
da en anden Sag at det i lige Maade kan bevises at han siden 
meget forandrede sine Synsmaader. Omskiftelighed er ét, men 
Uoprigtighed et andet. Het ene vidner om Karakterens Svaghed 
eller dog om Forholdenes Overniagt, det andet om Karakterens 
I 
Slethed. 
Forskjellen mellem saadanne Menneskers Inkonsekvenser og 
dem, som forekomme i den første Napoleons Liv, bliver først 
ret klar naar man eftertænker dennes altid aabenbarede og jevn- 
14 
\ 
