,,Enhver af Grnndlovens §§er blev forevist Prins-Regenten ved 
Forsamlingens Præsidenter og Komiteens Formand, forinden ende¬ 
lig Drøftning og Afstemning, og han tilkjendegav da sin Mening 
og udøvede vel ingen betydelig men dog ej heller nogen ganske 
nvæsentlig Indflydelse^^. R. antager at K. Magnus Falsen, efter 
Regentens Ønske, fik forandret det Wedelske Forslag om de §§, 
som angik Statsmagtens Fordeling inden Statsraadet. 
Det vilde være en højst tvetydig Ros for Norges Regent, 
dersom han havde sammenkaldt en Forsamling af 112 ganske 
uerfarne Personer, til at afgjøre sin og Landets Skjæbne og der- 
paa ladet dem være ganske uden Vejledning til at udføre dette 
under enhver Omstændighed vanskelige Værk. Thi den mindst 
uheldige Virkning af en saadan Ligegyldighed kunde blevet, at 
Forsamlingen havde snakket Tiden kort om Formaliteter, hvorpaa 
det dog, naar Fienden staar for Døren, ikke kommer først og 
fremst an. Men da den norske Regjering vidste at det Falsen- 
Adlerske Forslag vilde blive forelagt, og Regenten havde modta- 
get dets Tilegnelse til sig, da Forfatterne vare omgivne af hans 
øjensynlige Gunst og Fortrolighed, er det klart at han maatte 
fmde sig i at dette Udkast ansaas som Regjeringens eget halv- 
officielle Værk. 
Dette var netop en diplomatisk Taktik af samme Art som 
Krigsførelsen. Offentlig kunde Regenten paastaa at Grundloven 
ganske var et Værk af en Folke-Vilje, som havde fnlgt sine egne 
Impulser. Ingen kan endog nu med juridisk Sikkerhed godtgjøre 
noget andet. Alligevel véd man i ethvert Land, som har gammel 
politisk Erfaring, at alt hvad der udgaar fra Mænd, som nyde 
Regentens Gunst eller som lede det ministerielle Parti, ligesaa- 
vel er Regjeringens som det, den underskriver. 
Formedelst denne Omstændighed bliver det allerede vanske¬ 
lig! at afgjøre noget om Æren for dette Grundlovs-Udkasts For- 
fattelse. K. Magnus Falsen forsvarede det vel i Konstitutions- 
Komiteen som sit eget. Efter Aalls Dom. „var han visseligen 
en af de virksomste Fremmere af det Grundlovsværk, hvortil han 
havde indleveret et Udkast, men han fulgte sit Thema Skridt 
