217 
f* 
beslutte sin Adskillelse, saasnart Konstitutionen var iidarbejdet. 
K. Magnus Falsens Motivering af denne Beslutning var vis- 
seligen saa dunkel, at det derefter maatte blive umuligt for en 
uerfaren Forsamling at overskue alle dens Følger. Samtidige 
beskrive ogsaa den hele Forhandling som en Overraskelse. K. Mag¬ 
nus Falsen ytrede: 55 Her at ville trænge ind i Diplomatikens Irgange 
og bestemme Norges Forhold til fremmede Stater, vilde unægtelig 
være et ligesaa uendeligt som usikkert og jeg tror denne For¬ 
samling aldeles uvedkommende(?!) Arbejde. — Og hvad Norges 
Forhold til andre Stater angaar, hvo af os bedømmer, hvo kjen- 
der, hvo kan bedømme og kjende dette? Have vi ikke seet, se 
vi ikke dagligen i et Nu de største politiske Omvæltninger fore- 
gaa?^^ Det var dog først den 29de April at man paa Ejdsvold 
erfarede Paris’s Kapitulation og Napoleons Fald. Hint mærkværdige 
Forslag blev derimod antaget den 19de April imod 55 Stemmer, 
idet Præsidenten gjorde Udslaget. Rigsforsamlingen, som altsaa 
strax adskiltes, da dens Værk skulde træde ud i Livet ogVirke- 
ligheden, afskar sig derved al Indflydelse paa Krigens Førelse. 
I de fleste Lande har man under farlige Krige fundet at National- 
Forsamlingens stadige Samvirken er af den yderste Vigtighed ikke 
blot til at oplive Modet hos Soldaterne, men især til at vedlige- 
holde hos Borgerne Iveren til at gjøre Opoffrelser og til ideligen 
at styrke Regjeringens Magt ved den populære Stemme. Men 
Norge skulde, efter K. Magnus Falsens Forslag, under sin farlige 
Uafliæ.ngighedskrig ingen Nationalforsamling have; og det fik 
ingen. Den ny valgte Konge var altsaa udrustet med diktato¬ 
risk Myndighed. 
\ 
Dette fulgte nu vistnok ligefrem af at Kongemagten var den 
eneste tilstedeværende Myndighed i Landet, dengang Fiendtlighe- 
derne begyndte. Men til Overflod blev det udtrykkeligen bestemt 
paa Ejdsvold, ogsaa efter K. Magnus Falsens Forslag af 13de 
Maj, at Regjeringen, indtil Storthinget første Gang skulde samles, 
nemlig til den Iste Februar 1815, skulde have den mest udstrakte 
finansielle Myndighed til at sørge for Statens Udgifter, uden at 
der engang var opgjort noget ordentligt Budget. Navnligen skulde 
1 
