I 
224 
K. Magnus Falsen har i alle Fald ikke ladet Eftertiden i den 
Uvished om sin politiske Anskuelse i dette vigtigeEmne, at hans 
i ovenanførte Skrift udtalte Tanke blot skulde have Hensyn til 
den da forestaaende Krig. I Maj 1817, da Tiderne vare blevne 
noksom rolige og Striden afgjort, erklærede han, i et Modskrift 
imod Mk. Wergelands antidanske Smædeskrift: „at han delte det 
paa Ejdsvold af en anden Repræsentant udtalte Ønske at hele 
Norden maatte blive forenet. Derimod fralægger han sig nu al 
Stræben efter at bevirke en Fornyelse af Forbindelsen med Dan¬ 
mark allene. 
Uagtet han ikke videre betegner den Mand, til hvilken han 
sigter, tør det dog være rimeligt at han mener den grundærlige 
Sorenskriver Korens Forslag til en Konstitution af 15de April 
1814, hvori det heder: „Saalænge ej Norden bliver forenet under 
et Overhoved, kunne vi, efter Sveriges Konges forlængst lagte 
Plan, neppe vente ene mere at undgaa blodige Krige og alle- 
haande Intriger til vor Svækkelse og Undergang. — Følgelig 
bør vi ikke uoverlagt lægge vor Regent Hindringer i Vejen for 
tillige at kunne være et andet Riges Overhoved. En stor For¬ 
andring synes snart at forestaa vort Naborige (thi Uretfærdighe- 
der have gjerne Omvæltninger til Følge) da og ikke før, kan en 
Forening under vor nuværende Regent tænkes mulig og i Tiden 
ifølge Arv er et med Danmark, hvilket alt Gud give uden altfor 
blødende Saar for Menneskeslægten.“ 
f 
Revolutionen og efter at han havde i Stockholm sluttet Bekjendtskah med flere 
af Sveriges liberale Forfattere, et Digt om Skandinaviens Forening under Titel: 
Trinitas Gothorum^ Stormmæle til Gustaf Hjerta. 'Hans Fader forhin- 
drede dets Trykning og Udgiveren af hans Værker har ikke optaget det i sin 
vidtløftige Samling. Med Hensyn til poetisk Karakter falder det sammen med 
Digtningerne fra Forfatterens tidligste Periode, saa at detsVærd vil blive Gjen¬ 
stand for ligesaamegen Tvist som disses, uagtet Forfatteren selv har sat saa 
mcgen Pris paa det, at han har gjort en omhyggelig egenhændig Afskrift deraf. 
Men da Henrik Wergeland har havt saa stor Indflydelse paa Dannelsen af sit 
Folks offentlige Mening, hør hans politiske Opfattelse af de nordiske Forhold 
være hekjendt, om der end skulde findes dem, som ikke ville erkjende at den 
kan forenes med hans literære Virksomhcd forøvrigt. 
