228 
Mindeskriverens Forklaring af denne for Skandinaviens Frem¬ 
tid saa særdeles vigtige Begivenhed er dog neppe den sandsyn- 
ligste. At Kongen af Danmark ved dette sidste svenske Tronføl- 
ger-Valg ikke fik nogen Stemmer, var ganske vist en Følge af 
hans Uklogskab og af den derved i Sverige rodfæstede Mening, at han 
iDygtighedtil at styre et Land under saa vanskelige Forhold, ikke 
havde synderlige Fortrin for den nylig afsatte Gustav den fjerde. 
Men den dertil knyttede Antagelse, at det alene var formedelst sine 
personlige Egenskaber at Kristian Fredrik fik nogle Stemmer, inde- 
holder en fuldstændig Forglemmelse af det hos hele det svenske 
Folk, eller i det mindste hos Hæren og Revolutionens Ledere 
raadende Ønske, at erhverve Korge eller at gjenknytte en skan¬ 
dinavisk Forening. Siden Fredrik den 6tes uheldige Personlighed 
gjorde det utilraadeligt at opnaa dette Maal paa den korteste og 
simpleste Vej ved hans Udkaarelse til Tronfølger, havde man i 
1809 valgt det eventyrligere Middel at vælge Kristian August, om 
hvis Magt over de Korske man i Sverige havde ligesaa overdrevne 
Begreber, som om de Norskes Uvilje imod Danmark. Da alle 
de Forhaabninger, der knyttede sig til Kristian August, havde 
fundet en saa brat Ende, vikle intet været naturligere end at 
dette i Sverige raadende skandinaviske Parti havde udkaaret den 
danske Tronfølger, ikke formedelst hans store Egenskaber, men I 
blot formedelst hans store Stilling. Men her var den uovervin- | 
delige Vanskelighed, at denne Stilling var tvi vis om. Flere Til- : 
fælde kunde bevirke, at Kristian Fredrik ikke blev Konge i Dan- | 
mark. Usikkerheden om den danske Tronfølge maatte altsaa | 
I 
have til Følge at Kongen og hans Arving bleve hinandens Riva- | 
ler og derved begge modarbejdede sit Huses Ophøjelse. 
Idet de fire Aar, som vare forløbne imellem 1810 og 1814, 
havde forstærket Sandsynligheden af at Kristian Fredrik virkelig 
skulde komme til at bestige den danske Trone, maatte de altsaa 
j 
forøge hans Forhaabninger om at det skandinaviske Parti i Sve- 1 
rige vikle anse hans Ophøjelse til Svensk Kronprins gavnligere i i 
1814 end i 1810. Den svenske Forfatter tilføjer (S. 49), at„man 
raknade vidare på ett i Sverige foregifvet aristokratiskt parti, i 
