235 
I sen altfor bekjendt at det var en uklog Ytring af Fredrik 6tes 
|i.absolutistiske Grundsætninger, som havde forskjærset for ham 
der store Lejlighed, han havde til Nordlandenes Forening i 1809 
; eller 1810 ved det svenske Tronfølger-Valg. Dersom det nu kom 
i an paa at Danmarks Tronfølger, Prins Kristian Fredrik, vilde 
Igive Verden et Pant paa at han ikke^delte sin Forgjængers for- 
; ældede Regjerings-Grundsætninger, var naturligvis en ligefrem God- 
jkjendelse af en saa liberal Statsform som den Ejdsvoldske, en 
jusvigelig Garanti for Frisind. Mere kunde ikke det fremadskri- 
Idende Parti i Sverige ønske. Heller ikke behøvede det aristokra- 
1 tiske Parti i Sverige at frjgte Udkastet. Det vilde jo have en 
|, personlig Adel for Norge. Det kunde altsaa ikke indeholde 
^nogen Protest imod en arvelig Adel i Sverige. At Rigsforsam- 
iingen siden forbød Oprettelsen af norsk Adel, laa ikke i det op- 
jrindelige Udkast og kunde ikke binde Kongen i andre end nor- 
jske Forholde. At K. Magnus Falsen, henreven af sin Karakters 
V^arme, lig sine franske Forgjængere under Revolutionens ædle 
3g højmodige Opblusselser, havde nedlagt eller fraskrevet sig sit 
, 3get Adelskab, havde i Sveriges Historie havt et Forbillede i 
li Sans Jærta og hans Menings-Frænder. 
ji I alle disse sine politiske Ideer fandt K. Magnus Falsen en 
iifgjort Modstander i Grev Wedel Jarlsberg og hans Parti. Var 
lien Første Prins Kristians Fredriks Beundrer, maatte Grev We- 
j lei Jarlsberg næsten betragtes som hans personlige Uven. Deri- 
nod havde han med Adlersparres svenske Parti, fra Kristian Au- 
;usts Valg af, knyttet Venskabs-Forbindelser, som siden vare 
| ;aade over paa den ny svenske Kronprins, Karl Johan. Grev 
Vedel og hans Parti saa derfor i Prins Kristian kuns en Hin- 
.ring for det heldige Udfald af deres Underhandlinger om en frede- 
g Forening med Sverige. Kun paa Erkjendelsen afKarl Johans 
Tonfølge troede de at Norges Fremtid skulde bygges. Idet de 
liilde føje sig efter Stormagternes Bestemmelse om Norges Skjæbne, 
.etragtedes Prinsens Opposition som en personlig Ærgjærrighed, 
‘kadelig for Landet. 
t 
At dette Spørsmaal om den tilkommende Kronprinses eller 
