238 
lik derved ligesaa liden Indflydelse paa vor Grundlovs Tilblivelse 
\ 
som Grev Wedels engelske Mønstere. 
Der er endog Grund til at tro at det Wedelske Partis skan¬ 
dinaviske Politik i en ikke ringe Grad bestod i det Slags Kon¬ 
servatisme, som sædvanligvis bringer rige Mænd til at vælge den j 
Udvej, der lader sig betræde med inindst Opofrelse, uden at | 
man saa nøje tager Hensyn til det Maal, hvorhen den ledei*. Om j 
Høvdingen selv, Grev Wedel Jarlsberg, er det tydeligt nok at 
han følte en større Forkjærlighed for Sveriges politiske Udvikling 
og Samfnndsforholde end for Danmarks. Men der findes ikke en 
eneste af Partiet udenfor ham, (ikke engang hans Svigerfader P. 
Anker) som derpaa har afgivet noget lignende for Historien 
iitvetydigt Bevis, Hvad hans Ven, Jakob Aall, angaar, bærer 
hans hele Liv et saa afgjort Præg af Kjærlighed til Danmark, at 
man ikke kan være i Tvivl om at for ham fremstillede sig For- j 
eningen med Sverige kuns derfor ønskelig, fordi den var nød- | 
vendig. Han indsaa at den ikke kunde afvendes uden Opofrelser, 
som han neppe ansaa noget politisk Maal at være værd. J. Aalls 
menneskevenlige Karakter var visselig ude af Stand til at føle 
I 
Kationalhad imod Sverige. Han formaade ikke engang at be- 
gribe at hans Landsmænd følte det. Men desmere fulgte det og- 
I 
saa af hans Individualitet at han elskede Danmark. | 
Uden at ville dømme om de andre Mænds Svnsmaade inden 
%> 
det Wedelske Parti, som ikke have ytret sig offentlig, er det klart j 
at de politiske Ulykker, som i Krigens Aar havde hjemsøgt Norge, | 
I 
næsten alle kunde udledes fra at Norge havde været adskilt fra ! 
Sverige, og saaledes nu, ligesom ofte før, kom i Krig med den 
Nabo,'der kunde tilføje os den største Skade. At benævne disse 
Ulykker, der havde gjentaget sig i Aarhundreder, skadelige Virk- 
ninger af Forbindelsen med Danmark, er en Forvexling, som 
man skulde tro var umulig, dersom man ikke havde sét den halve 
Literatur opfyldt deraf. | 
At Jakob Aall og de flere, som delte hans Stemning, allige- | 
i 
vel heller sluttede sig til Grev Wedels Synsmaade end til K. Mag- ! 
nus Falsens, kan vel rimeligst udledes af at de ansaa den sidste : 
