241 
II. 
ove. Alligevel kan man med Sikkerlied antage, at det ikke var 
\^ælgernes Hensigt at udtale sin Misbilligelse med den paa Ejds- 
‘ rold givne Grundlov. Tvertom omfattedes den siden i alle ofFent- 
! ige Ytringer, og især af det overordentlige Storthings Konsti- 
I menter, som Folkets Frelsens Borg, under de nj og vanskelige 
I Forholde, hvori det vilde komme efter Foreningen med Sverige. 
Men det viste sig ogsaa ved denne Lejlighed at Grnndlovsvær- 
ket, Nationens indre Frihed, betragtedes som en underordnet Sag 
1^. Forhold til Foreningen med Sverige og det ny Kongevalg. Der 
[iunne derfor have været nogle, som K. Magnus Falsen, der selv 
,mddroge sig for at komme paa Valg. I andre Tilfælde .have 
naaske Vælgerne fundet Betænkeligheder ved at sende Mænd, 
som paa Fjdsvold knyttede sin Ære til Opretholdelsen af Kristian 
^Fredriks Trone, afsted for, efter saa kort Tids Forløb, at under- 
11 .- ’ 
iiiandle om en Overenskomst med en anden Konge. Det synes 
i ierfor som om de fleste af hine gjenvalgte 19 Ejdsvoldsmænd 
' vare nærmest beslæ.gtede med Grev Wedel Jarlsbergs Grundsæt- 
ninger. I alle Fald finde vi ikke deriblandt hans vigtigste Mod- 
^standere saasom G. Sverdrup og J. Rein. 
j Denne Frerngangsmaade hos Stifterne af Norges nuværende 
■ Statsskik er heller ikke uoverensstemniende med den konstitu- 
tionelle Brug og Sædvane. De Lande, som have oplevet store 
. Omskiftelser, frembyde jevnlige Fxempler paa at en Statsmand, 
■hvis Mening ved ham utilregnelige Omstændigheder ikke kan 
4 
r iværksættes, vægrer sig ved at medvirke til Udførelsen af en Po- 
! li tik, som han anser for skadelig eller uhæderlig. K. Magnus 
Falsens Fratræden, paa en Tid da han ved Omstændighedernes 
Magt ansaa sig for umulig, er ikke andet end Grev Cavours, Italiens 
første Patriots, Nedlæggelse af Ministerpostens, da han ikke saa sig 
istand til at fungere efter Freden i Villafranca og udføre dens Politik. 
Det følgende af K. Magnus Falsens Liv er ligesaa lærerigt 
f til Bedømmelse af Karakterer og Personligheder, som dette Tids- 
I rums Historie, hvori han afgjorde for en væsentlig Del Norges 
Ifremtidige Skjæbne. Men her savne vi Memoirer og især uden- 
^ landske upartiske Vidnesbyrd. 
16 
