245 
;! 
li 
i, 
! [br Friheden, ikke blandt vort erfaringsløse Folk skulde kaldes et 
i Angreb paa den. Men under denne Forudsætning kunde ingen 
have forregnet sig mere end han. Imellem 1815 og 1830 havde 
■ Embedsmændene en iøjnefaldende Overvægt paa Storthingene, 
1 formedelst Bestemmelsen om at intet Amt skulde sende mere end 
|tre Repræsentanter. Og General-Prokurør-Embedet betragtedes 
strax af Pressen, der da som sædvanlig udtalte den herskende 
I Mojoritets Aand, som en Trusel og en Fornærmelse imod alle 
II 
ij Embedsmænd. Til dem kom altsaa den ny General Prokurør 
I strax i det aller misligste Forhold. 
L ' Da det overordentlige Storthing kom sammen den 16de Sept. 
11822, bestemtes det kun med 38 St. mod 27, at Falsens ny Embede 
1 ikke var uforenligt med Storthingshvervet. Men Storthinget i 1824 
indgik den 6te August til Kongen med en Adresse om at General- 
Prokurør Posten snarest muligt maatte afskaffes. Under saa- 
[ danne Forhold ombyttede han den allerede i det følgende Aar 
1825 med Stiftamtmands-Embedet i Bergen, og fik aldrig nogen 
Eftermand som General Prokurør. Det er neppe muligt at be- 
tragte denne sidste Befordring anderledes end som en ægte kon- 
stitutionel Vilje til at ville rette sig efter National-Forsamlingens 
I Misbilligelses-Votum, endog naar det havde rammet ham selv. Det 
i var en smertelig Erkjendelse af en Fejltagelse. Men han forsøgte 
j ikke enten paa at trodse den Folkeaand, for hvilken han havde 
» virket, og heller ikke paa at spilde sin Arbejdskraft i Kamp imod 
j Omstændigheder, som vare ; overvældende. 
I I 1827 blev Magnus Falsen Justitiarius i Højesteret og snart 
ij efter Medlem af Lovkommissionen (efter Statsraad Kristian Krohgs 
liDød). Men hans Helbred var nu saa nedbrudt, at hans Liv ind- 
^ til den 13de Januar 1830 (hans Dødsdag) kun var en eneste Syg- 
B dom. Hans Livsløb udstraktes altsaa ikke til fulde 48 Aar. Alli- 
i gevel indeslutter det den indflydelsesrigeste politiske Virksom- 
r hed, som nogensinde [er falden i en Normands Lod, og som 
i netop forklarer hvorledes den maatte brat afskjære Livet. Knyt- 
8 tet dertil var Udgivelsen af en Mængde polemiske Skrifter (For- 
j* svar for Odelsretten, Forsvar for Overholdelsen af Ejdsvold- 
I 
M 
I 
r 
