1 / 
266 
fatets antagne Betydning? Enhver Læser vilde dog nok troe, at 
3n saadan Forf. paa alle tre Steder talte oni Slangel', kun med 
len Forskjel, at han paa det sidstnævnte Sted antydede en af 
Phantasien dannet Composition, hvori Slangelegemet udgjorde en 
ræsentlig Deel som Motiv for Navnet serpens. 
Nu er det just Tilfældet hos Jesaja, at han paa to Steder 
:aler om en' flyvende Seraph og paa et tredie (6, 2) 
3m Serapher med Vinger og Hænder og prisende Herren. i En- 
iver, som uden forudfattet Mening læser dette Sted, vil derfor 
jiaatte tænke paa et Phantasiefoster, hvori Slangens Legeme ud- 
gjør en væsentlig Deel. Der er derhos Grunde til at antage, at 
ien Mening, at Serapherne i Synet skulle have fremtraadt i men- 
aeskelig Skikkelse, kun med Tillæg af Vinger, om den er gam¬ 
mel, dog ikke i Oldtiden har været almindelig. Thi i Targum, 
3om Jes. 6, 2 oversætter Seraphim ved hællige 
Tjenere, bruges Ordet Serapher Ezech. 1, 8, hvor Talen 
er om Cheruber, hvilket antyder, at man har anseet Cheruber 
og Serapher for identiske, altsaa ligesaalidt tillagt de sidste som 
de første menneskelig Skikkelse. Dernæst antyder LXX ved hos 
Jes. 6, 6 at oversætte ocTrsaxaXT] sv xtJv 2spa9!,'[j., at Oversætteren 
‘ Naar man beraaber sig paa, at de ogsaa tillæggcs Fødder, da er dette, ihvorvel 
sandsynligt, ikke ganske sikkert. Thi Suffixet v saavel i som i ii:?: 
behøver ikke nødvendigviis at referere sig til Serapher, men kan ogsaa refereres 
til Herren. Blandt de gamle Overs, have vel Chald. og Syr. refereret Suffixet 
til Serapher; LXX derimod udelader det og sætter blot xo TTpo^WTUOV og 
TToSai^ uden Tillæg af noget possessivt Pronomen, og Hieronymus over- 
i sætter endog faciem ejus og pedes ejus, saa at han har antaget, at Serapherne 
I, med to Par af sine Vinger dannede et Dække over Herrens Ansigt og Fød¬ 
der. I sin Commentar bemærker han, at Sulf. ogsaa kan oversættes su am og 
su os; men, naar han i Overs, har brugt ejus, tilkjendegiver han derved, at 
han foretrækker denne Opfattelse, hvilken vel tør antages at være ham af hans 
jødiske Lærer bibragt. Af det Udtryk, de sto de hos Herren Cd"'T 73>)5 kan 
heiler ikke drages den Slutning, at de havde Fødder, da Udtrykket jævnlig 
bruges om Tjenere, som ere tilstede hos sin Herre for at afvente hans Befa¬ 
linger, uden at deri stedse ligger den bestemte Betydning af en staaende Stil- 
I ling. Det er forøvrigt her af ringe Betydning, om Serapher tænkes med eller 
uden Fødder. 
