4 
Eiendom, liånfe Domkirke uvedkommeiide. I Testamenter fra 
Middelalderen nævnes idelig lignende Sager som Biskoppets og 
Prælaters personlige tjrods. 
I Tøndén fotvaredes: I en tom Bøsse: St. Olafs „Kamme.^‘ 
Hvad dette er, veéd jeg ikke; to høie Sølvkt-oner, forgyldte, 
tilsammen af Véegt 10V 2 Matk og en Unce; en BiskopS Mitra, 
besat med Stene^, en Silkepose med Paaskrift; Denne Kalk og 
Disk tilhører Vor Frtié Kirke i Throndhjem. (Kostbarhederne selr 
anføres ikke; altsaa vel atter tiibagegivne); to Duldkalke in^ed 
deres Patener (Diske)-, lutter Guld, steenbesat, tilsammen afVmgt 
10 Mark 3Vi tlnce ; tre forgyldte Monstrantsfer med Tilbehør 7 
Mark -j- 1 Lod; 1 høi Monstrants med et rundt Spéilglas, tseg- 
tig 5 Mark 1 Lod; 1 tbrgyldt, den høiesté Monstrants, vmgtig 
med Foden, der var løs, 8 Mark 1 Unte; 11 forgyldte Kalke, 
vægtige 21 Mark 2Vi Unce; en Solvkalk med SølVskaal afor- 
gyldt 2(4 Mk. 1 Unee; 1 forgyldt Paten, 6 Mk.; et Billede af St. 
Olaf med Fod, et Englebillede, '2 Vor Frue Billeder, sølvfOrgyldte, 
tilsammen Vægtige 10V 2 Mk.; Krumningen af Biskopsstaven (die 
krompt), veiedé 4 Mk. ~ 1 Unce; 3 forgyldte Srnaakruus (Kriiys- 
kens); ‘2 store Sølv-„Pullen^‘ tbrgyldt, vægtig 31/2 Mk.; 3 'smaa 
Sølv-„Pullen^V i Mk. 3 Uncer; 4 Spéender til Chorkaaber; en 
Sølvbbsse til at bevare Sacramentet Og en forgyldt „Pintkenne- 
ken“ - 3 Mk. Et rundt Sølvæble '(,',Appeb^), som man opheder 
for dermed at holde Hænderne varme, vægtig IV 2 Mk. 
Man skal vanskelig, naar man sammenligner denne Liste, der 
saagodtsom alen‘e Omtaler Smaasager af faa Mærkers Vægt, og i 
det Hele ikke omfatter 'andet end hvad Norges Primas meget 
godt kunde personiigt eie, — med hvad nyS er anført af Chri¬ 
stian IIP Kvittering, hvor Vægten gaar op i Handreder ogTusin- 
der, kanne blive staaende ved Schønings Forudsætning, at Erke¬ 
biskop Olaf har røvet det bedste og kostbareste af sin Kirkes 
Prydeiser og navnligén Reliquieskrinene. Disse Kostbarheder maa 
'bave været langt større og vseidifuldere. Hvad vi i denne Tønde 
finde nævnt af Kirkekar og Presteklædning, er ganske sikkert 
ikke mere, end hvad Erkebiskoppen personlig maa. antages at 
