31 
I 
af de to Billeder, som have havt den største Udbredelse, nemlig 
Skibet og Hjulet. Saavel Gravhøie som Steenlægninger i Skibs- 
form ere ingenlunde sjeldne paa de nordiske Gravmarker fra 
Hedendommen, og Kredse, dannede deels af opreiste Stene, deels 
ved Steenlægning, snart over hele Kredsens Flade, snart blot i 
Randen, undertiden gjennemskaaren af steenlagte Kors som Ra¬ 
dier i Hjulform, sees ogsaa mange Steder. ’ 
Hjulet bruges hos flere Folkeslag som Billede^ paa Solen; 
men Anbringelse af det paa Gravstene, endog inde i Grav-Mo- 
numenter og den Omstændighed, at ofte flere Hjul sees tæt ved 
Siden af hverandre, saasom ved Fossum, ved Herrestrup og paa 
flere Steder i Bohuslehn, gjøre det usandsynligt, at det i Helle- 
ristningerne skulde betegne Solen. 
Samling af 140 Figurer, somjævnligforekomme (are in common xise). Blandt 
disse er der et Par, som synes at betegne Solen, men intet, som har nogen 
Lighed med et Skib eller en Baad. Noget saadant har jeg heller ikke fundet 
i andre Skrifter om Americas Oldsager, som jeg har gjenuemseet, saasom Sim- 
sons Journal og Squiers Nicaragua. 
* Man see f. Ex. Afbildningerne i Annal. f. n. Oldk. 18^2 T. III og 7 F, samt 
i flere af de før citerede Værker. At saadanne Steenlægninger, i det Mindste 
for en stor Deel, ere anbragte til Afdødes Minde, sees af de Runeskrifter, som 
ere ristede i Bautastene, opreiste i mange Steenlægningers Midte. Saaledes 
jyder i Liliegrens Run-Urkunder. Indskriften No. 19: „Tjerfr uk Kunnar auk 
Kulhu litu risa stain uk bru eftir Alfnitan fapur sin.^^ Bru synes 
i Rune-Indskrifterne ofte at betegne Steenlægning. Lignende Indhold have Ind- 
skrifterne No. 89, 11.5, 117, 231, 275 o. fl. Til en lignende Skik hos Fran- 
kerne sigte udentvivl saadanne Steder i den saliske Lov som følgende: ,ySiquis 
aristatonem, hoc est stapplus super mortuum miss us, capul av er it, 
aut mandualem, quod est ea s truet ur a sive sel a ve, qui est pont i culus 
* (Citat efter Grimm, uber das verbrennen der leichen), hvorefter følger An¬ 
givelse af Muleter for Krænkelse af Mindesmærker over de Døde. Aristato- 
nem, eller, som det paa et andet Sted heder, cheristadona super hominem 
mortuum, synes at indeholde Begrebet af en Rune - Ristning eller en reist 
Steen, medens ponti culus, som Forklaring af manduale eller selave, aabenbar 
betegner det samme som bru i de nordiske Indskrifter, nemlig Steenlægningen. 
Nu synes derhos manduale at være identisk med det nordiske mon du 1 eller 
mundil, der atter svarer til sanskrit mandala, bengalsk man dal, en Kreds; 
det betegner i saa Fald den runde Steenkreds om Bautastene over en Afdød. 
* Dersom vore Forfædre havde brugt Skib i samme symbolske Betydning som 
