53 
1 : 
l, 
i 
j Todes ist freund Hein oder Hain/^ Han henleder i den An- 
j ledning Opmærksomheden paa det nedertydske Udtryk heinen- 
I kle ed, der betyder Ligklæde, og nævner et voigtlandsk Sagn om 
i en Gud Ha in, og et thuringisk om en gammel haingott.i 
At Hain betegner Saturn kan neppe være nogen Tvivl underka¬ 
stet, naar man paa den ene Side seer hen til at Havnet, ligesorn 
! Krodo, bruges om Døden og paa den anden Side bemærkes Hav- 
: nets Identitet med Qani det almindeligste Navn for Saturn i Sans- 
, krit. 2 Det palatale q, hvormed Qani skrives i Sanskrit, gaaer 
nemlig i de germaniske Sprog jævnligen over til h, f. Ex. sanskr. 
Qån= oldn. hein, en Slibesteen; sansk. Quna = oldn. hund-r, 
|en Hund; sanskr. Qveta = oldn. hvit-r, hvid; sanskr. Qvas 
G-= oldn. hvåsa, at pusteog dernæst trænger Vocalen ^ sig 
j ofte foran den foregaaende Consonant ind ved Siden af a og dan- 
. ner deels Diphthongerne ai og ei deels Vocalen e, f. Ex. oldn. 
i men for main, for mani sansk. mani, et kostbart Smykke; 
' oldn. hel for hail, for hali skr. kali. Underverdenens 
jGudinde.^ 
I 
Paa lignende Maade er derfor sanskr. gan i bleven til hani 
^ og hain. Det er ogsaa en Omstændighed, som fortjener Opmærk- 
J somhed, at Sagnene om en Gud Hain just gjenlyde i de samme 
" Egne, hvoi', ifølge det Foregaaende, Saturn er bleven dyrket un¬ 
der Navnet Krodo.^ At Sagnet kalder ham Freund, tør være 
^ Angaaende disse 5agn citerer Grimm Musæus, Volksmårchen,!. 16. Jul. Schmidt 
j S. 150 og Rosenkranz Neue Zeitschr. I. .3, 27; men han anseer Sagnene fo^ 
usikkre. 
tl 2 Her yii yel den Indvending gjores, at Ca ni ikke paa een Gang kan være gaaet 
over i det tydske Sprog som Sa ni (ovenfor S. 49 Anm.) og som Hein. 
• Ihvoi^vel dette kan være tvivlsomt, anseer jeg det ikke for umuligt, naar man 
tænker sig Sagen saaledes, at hein er den ældgamle Form, men at sani kunde 
være indkommen i en forholdsviis meget sildigere Tid, eftersom Dagnavnene 
synes at tilhøre Hedendommens seneste Periode. Jeg holder i, jfl Fald Identi¬ 
teten af 9 an i og hein for sikker, medens jeg, som anført, anseer Rigtigheden 
af den anden Sammenstilling for tvivlsom. 
K ^ Talrige Exempler paa lignende Overgange i mange Sprog findes i de fleste 
J sammenlignende Sprogværker. 
h 
■' J Grimm antager Sagnene om Hain, som han sætter i Forbindelse med Heim- 
I 
