54 
et Tillæg i christelig Tid, da den Christne betragter Døden som 
en Ven, der fører ham over til et bedre Liv. 
Hr. Ca spar i fortsatte sin Afhandling angaaende den Athanasian- 
ske ’Epp.7]V£(,a. 
Den Samme meddeelte endvidere nogle Undersøgelser orer et 
dunkelt Sted i det laodicensiske Concils Canones. 
Den 9de Marts. Møde i den inatlieniatisk-naturvidenskabelige Classe. 
Hr: Sars meddeelte følgende Uddrag af en Af handling om de r ed 
Norges Kyster forekommende Arter af Annelideslægten Polynoé. 
Slægten Polynoé blev først af Savigny adskilt fra Aphrodita 
Linn. og som vel begrundet antagen af alle senere Forfattere. I 
Aaret 1843 foreslog imidlertid Ørsted (Grønl. Annul. dorsibr. pag. 
11) en Deling af den i 2 Slægter: 1) Lepidonotus Leach for 
de Arter, som have „en aflang Krop, 24—40 Segmenter, 12—15 
Par Rygskjæl, der dække hele Ryggen, adskilte Finner, og 2 
Bugtraade^^ — og 2) Polynoé Sav. for de Arter, der have „en 
linieformig Krop, 70—100 Segmenter, 15—40 Par Rygskjæl, hvilke 
lade den største Deel af Ryggen nøgen, begge Finner forvoxne 
til een eneste, og kun 1 Bugtraad.^^ Denne Sondring beroer for 
største Delen, som man seer, paa et Mere eller Mindre af de 
iisamme Characterer: et større eller mindre Antal af Segmenter 
og Rygskjæl (man har senere lært at kjende Arter, der maatte 
henføres til Lepidonotus Ørst., med 18-21 Par Rygskjæl), og 
om disse sidste dække hele Ryggen eller kun en Deel af den. 
chen, for at være af sildig Oprindelse, da de i Literaturen ei kunne paavises 
længer tilbage end henimod Midten af forrige Aarhundrede. Men Sagnet kan i 
Aarbimdfeder have været forplantet i Folkemunde inden Literaturen optog det. 
Mittermaier {Grundsdtze des Privatrechts, åte Ausg. § 93 Note 273 omtaler den 
Ret, som i ældre Tider Herrerne havde til at udvælge sig et Stykke blandt deres 
afdøde Livegnes efterladte Løsøre, og tilføier at denne Ret kaldtes mortuarium, 
Falrecht, todte Hand, Todlach eller Hainsrecht. Her see vi saaledes atter 
Hain i Forbindelse med Døden. 
