den lille Forandring, at Korset er fortsat gjennem Cirkelen. Saa- 
j .dan Figur findes paa nogle Runestene fra. Middelalderen og flere 
J Steenkors fra sildigere Tid ere tilhugne i denne Form.^ 
Jeg maa til Slutning tale noget nærmere om Monumenternes 
Retning. Ved første Øiekast falder man let paa at troe, at Ret- 
[ ningen kan være tilsigtet at ligge mod Nord og Syd, men ved 
|: en ei sjelden Unøiagtiglied hos Constructeurer i ældre Tider til- 
fældigvifs er kommen til at afvige, nogle og tyve Grader fra 
; Meridianen. Men, ved at betænke, at tre i lang Afstand fra hver¬ 
andre beliggende og indbyrdes overeensstemmende Monumenter 
i lige Grad afvige fra Meridianen, maa Tanken om Tilfældighed 
falde bort. Man maa her antage en fælleds ledende Tanke. En 
saadan kunde man troe at finde i Magnetnaalens Misviisning, 
i naar man antog Monumenternes Retning bestemt ved Compas. 
Men herom kan i saa gammel Tid ikke være Tale; thi Magnet¬ 
naalens Brug omtales ikke af nogen europæisk Skribent førend 
, mod Slutningen af det 12te Aarhundrede, og om end Magnetste- 
nen noget tidligere kan have været brugt som Veileder ved Be- 
■ stemmelsen af Nord og Syd, saa kan heller ikke den antages-at 
have været kjendt i Norden i Hedendommens Dage; thi det he¬ 
der i Landnåmabok P. I. cap. 11 p. 7, hvor Talen er om nogle 
norske Nybyggeres Reise til Island, at Søfolk i de nordlige Lande 
3i den Tid ikke havde nogen Ledesteen d. e. Magnet.^ 
, Derimod tør Nordlyset' have givet Anledning til Retningens 
Valg. Lys og Ild, Sol, Maane og Stjerner have hos saa mange 
: hedenske Nationer været Gjenstand for Dyrkelse; og en lysende 
* 
' Straalekreds omgiver saavel hos Christne som hos Hedninger Hel- 
.'genernes Hoveder; saa at det er meget troligt, at den uvidende 
• Polytheist i Nordlyset har skuet en Emanation af en eller anden 
Guddom eller endog betragtet den mørke Bue, hvorover Nord- 
^ lyset ofte viser sig, som et af en Glorie omgivet Hoved, for hvil- 
I 
; * Hos Sjøborg 1. c. III. Pl. 38 og 57 og i Urda II Pl. VII sees saadannc 
Kors med Runeskrift, og hos Sjøborg III Pl. 51 og 52 Kors med latinsk 
Indskrift. 
I „ba hbfdo hafsiglingarmenn engen leibarstain i pann tima a nordurlondom.“ 
