122 
Arbeiderne for en Paavirkring af Arsenik. Efter de Oplysninger 
jeg leilighedsviis har erholdt om Forholdene ved denne Fabrik, 
ved hvis Drift hvid Arsenik vindes som Biprodukt i saa stor 
Mængde, at den er uafsættelig i Handelen, og man opbevare den 
paa sikkre Steder for ei at gjøre Skade, ere Arbeidefne dagligi 
udsatte for Arsenikrøgen og tildeels endog i temmelig høi Grad 
naar Rør og Piber skulle renses. Erfaringen derfor skal være 
den, at man maa saameget muligt benytte unge Arbeidere i den 
slemmeste Tjeneste, fordi disse lettere vænne sig til at taale 
Indflydelsen af Dampene. Personer over 36^40 Aar skulle 
i Regelen ei kunne béliyttes hertil, da de blive syge uden senere 
at kunne vinde sig op til en mere tolerant Tilstand. Ogsaa de 
unge Arbeidere blive efter nogle Aars Tjeneste sygelige af Arse- 
nikforgiftning, og de maae da fjernes fra denne^edrift for noger 
Tid, indtil de igjen have tilvundet sig en god Helbred, hvoreftei 
de dristigen igjen tør paatage sig den sammé farlige Levevei uder 
at resikere Sygdom. Jeg har i saa Henseende hørt af en viden- 
skabelig dannet Mand, der nøie kjendte Bedriften, at mange a 
disse Arbeidere bleve gamle Folk og nød en god Sundhed. De 
er en ganske almindelig Ting at see de med Røgrør og Pibei 
beskjæftigede Arbeidere nyde t. Ex. sit Smørrebrød med Hæn 
I 
derne ganske hvide af Arsenikpulver. At disse Folk indaandej 
i Dagenes og Aarenes Løb en stor Mængde Arsenik i Form a^ 
Damp, der altsaa vil afsætte sig lige saa let i Luftrørets Gren(! 
og Lungernes Celler som paa enhver anden Gjenstand, er sikker 
nok; men hvorledes det gaaer til, at de ikke stadigen forgifte? 
gjennem Indsugning fra Lungecellerne til Blodet, er ikke let me( 
Sikkerhed at besvare. Sandsynligt er det, at den indvendige 
Lungemembran, «der danner Lufttræets Rør og Celler, ved dei 
stadige Paavirkning ifølge Osmosens Love efterhaanden ikke til 
steder Arsenikkens Gjennemgang hverken i en eller anden Form 
og at paa denne Maade Umodtageligheden — ogsaa kalde 
Vanen — physisk talt bestaaer deri, at Blodet i Virkelighedei; 
tilsidst ingen Arsenik modtager. Ogsaa dette Punkt vilde find* 
sin Løsning ved nøiagtige Undersøgelser af disse Arbeideres At 
