133 
]paa et Bjerg (se V. 35. 49); Fjolsvinn er denne Borgs Vogter, 
og vi maa vel tænke os, at han foran Borggjærdet (V. 3) har sit 
^ aste og høitliggende Stade, saa at han derfra kan se, hvem 
-ier nærmer sig. En tilsvarende Situation have vi i Skirnismål: 
-,Sklrnir rei6 i Jotunheima til Gymisgar^a; |)ar vårii hundar ol- 
^nir ok bundnir fyr ski6gar6s hli6i |)ess, er um sal Ger6ar var. 
-Bann rei6 at |)ar, er féhir6iri sat å haugi ok kvaddi hann^^; — 
lOg saaledes oftere (jvfr. Gu6brandr Vigfusson i Danm. gl. Folkev. 
I I? 648). Det er altsaa vel Fjolsvinn, der ser Svipdag komme op. 
j^en hvem er hann og hvem er purs? Den i Kjøb. Udg. og af 
i:*etersen udtalte Mening, at der ved fiirs skulde menes Svipdag, 
Mijnes mig at være greben ud af Luften. Naar vi have fundet, 
^ it Grdgaldr og Fjolsvinnsmål er Dele af samme Digtning og vi 
iaa læse i Grégaldr V. 14: 
bann gel ek pér inn nmnda [galdr], 
ef pu vi& inn naddgOfga 
orSum skiptir jOtun; 
5 aa er det klart, at den Jotun, til Ordskifte med hvem Moderen 
idruster Sønnen med Maal, Mandevid og Minde, netop er Fjol- 
ivinn^. Jjurs bliver da ogsaa Fjolsvinn, hann Svipdag; f)urs 
|j!^ominativ og Subject, hann Accusativ og Object. — å |)j6 6ar 
Mjbt kan enten henføres til upp koma, saa at sjot tages som 
(Accusativ, eller til f)urs, saa at sjot tages som Dativ; jeg fore- 
^.rækker det sidste. Stedet, hvor Menglods Sal ligger, kan vel 
iden videre kaldes „Folkesædet.^^ — Altsaa: „Tursen paa Folke- 
lædet saa ham (Svipdag) komme op udenfor Gjærdet^^. Efter 
Ile tre første Linier lader Mobius vistnok med rette følge: 
I ' I Kvadet selv kaldes han blot hirSir, og det siges, at han „vogter alleVeie.“ 
hir&ir betyder egentlig Vogter i Almindelighed og er samme Ord som „hiorde“, 
Hyrde, der i Sveidalsvisen bruges om den til Fjolsvinn svarende Figur. 
^ Svend Gnmdtvig i Danm, gl, Folkev. II, 669 bar først udtalt dette. Fjolsvibr 
kjendes ellers ikke som Jotunnavn, men vel som Dvergenavn (Snorra-Edda, ed. 
Haun. II, 470). 
’ Hvis man læser pursa pjdbar sjot, maa man oversætte: „Han (d. e. Fjol¬ 
svinn) saa CEn) komme op paa Tursefolkets Sæde;“ men da faar man til så ikke 
Object, hvilket dog neppe kan undværes. Desuden bar jeg ovenfor nævnt en 
Grund, som taler for, at bann bør forstaas om Svipdag. 
I 
