„Seg&u mer J)at, Fj6lsvi^r! 
hvat J)at bjarg heitir, 
er ek sé bruSi å 
|)jd&mæra |)ruraa?‘‘ 
jjHyfjaberg J)at heitir, 
en |)at hefir lengi verit 
svikum ok såri gaman.* 
Bjergets Navn skrives i alle Udgaver Hyfjaberg, hvilket 
ogsaa er den af Hskrr. bedst hjemlede Form.' Ingen har tilfreds¬ 
stillende forklaret denne Navneform, og jeg tviler paa, at en 
Forklaring af den overhoved er mulig. Men Svend Grundtvig 
vil i Danm. gl. Folkev. II, 670 bruge Hyfjaberg som et nyt 
Forbindelsesled mellem Oldkvadet og Folkevisen, idet han gjen- 
finder dette Navn i Høvensland, der i en sjællandsk Optegnelse 
fra Nutiden af Sveidalsvisen er Navnet paa Møens Hjem (i de 
ældre danske Optegnelser har det intet Navn). 
Høvensland er et rent poetisk Stedsnavn, der, som Svend 
Grundtvig H, S. 254 paaviser, ogsaa findes i AgnetesVise: „Ag¬ 
nete hun ganger paa Høvelands (eller Høielands) Bro“ og 
i Orm Ungersvends Vise: Høienlands Berner Rise. En Op-j 
tegnelse af den hos Landstad, Norske Folkev. Nr. 79, trykte — ; 
oprindelig vistnok ikke norske — Vise begynder saaledes: | 
Der stander en Lind oppaa Høgelands Bro. ^ 
Jfr. ogsaa i Visen om Storebror og Lillebror (Landstads Nr. 23): 
høge Vallands (i andre Optegnelser: Høiyalla) brii,—port, i 
— gaar. Men netop denne vide Brug af Navnet gjør det usand -1 
synligt, at det hænger sammen med Hyfjaberg. Folket har; 
ligefrem forklaret sig Høvel and, Høienland af høi, gml.-dansk i 
høv, hvilket vi se af den norske Form Høge land; og er denne j 
høist rimelige Forklaring rigtig, saa bliver en Forbindelse med; 
Hyfjaberg umulig.2 
^ Langebeks Hskr. har Hyfia; de tre stockholmske Hskrr. der indbyrdes ere; 
nær beslægtede) Hyfvia ber; ogsaa Hyfvra, Hyfara i to andre Hskrr. er | 
raed Kjøb. Udgave at betragte som Forvanskninger heraf. Kun Erichsens Hskr. 
har Hlyfvia ber; og i Margen af Langebeks er skrevet Huima ellerHuima! 
eller Hrumaber. 
^ I Sveidalsvisen kan forresten gjerne Høvensland være traadt istedenfor he- 
