199 
gen gyldig Beslutning istand. Udkastet gjennemfører altsaa og- 
saa her, iietop paa det mest kritiske Punkt, sit Tokammersystem 
og tillader ingen Sammentræden af begge Thing for ved en i 
Fællesskab fattet Beslutning at tilveiebringe en positiv Afgjørelse. 
Dersom .begge Thing bleve enige, saa skulde Dekretet oversendes 
Kongen. Herom sagde § 91: „Intet Dekret, om det end har pas- 
seret baade Lagrnands- og Odelsthinget, erholder Lovs Kratt, 
forinden det har været Kongen forelagt til Gjennemsyn. Til den 
Ende skal ethvert Dekret forelægges hain.^^ I § 92 hedder det 
derpaa : „billiger Kongen Dekretet, saa forsyner han det med sin 
Underskrift, hvorved det bliver Lov,^^ og derefter følge da i §§ 
93 og 94 Forskrifter, som paa det Nærmeste svare til Grundlo- 
veus § 78 andet Passus og § 79. 
Heraf sees da, at Udkastet vilde: 
1. At alle Sager (med Undtagelse af de, der angik hint 
Things Organisation, samt Regnskabsdecisionen) skulde undergives 
særskilt Behandling i begge Thing. 
2. At enhver af Rigsforsamlingens Beslutninger ved at sanc- 
tioneres af Kongen skulde blive Lov. 
3. At det Kongelige Veto skulde strække sig til alle Rigs- , 
forsamlingens Beslutninger. 
4. At dette Veto kun skulde være et suspensivt. 
I det Forslag, som blev udarbeidet paa Rigs forsamlingen i 
1814 nedsatte Constitutionscommittee, bibeholdtes Grundtanken i 
det Adler-Falsenske Udkast. Committeen foreslog, at Storthinget 
skulde deles i Odelsthing og Lagthing, den sluttede sig saaledes 
paa det Nærmeste til det Slags Tokammersystem, som i Udkastet 
var antaget. Og der er intet Spor til at Committeen skulde have 
villet tilstede Storthinget at træde sammen for som en Heelhed 
at fatte nogen Beslutning, der ikke ligefrem var nødvendig til 
dets Deling i Odelsthing og Lagthing. Vistnok forsømte Com¬ 
mitteen at foreslaa en Bestemmelse, som udtrykkeligt og uom- 
tvisteligt forbød en saadan Sammentræden. Men heri ligger in¬ 
gen berettigt Tvivlsgrund. Naar man overhovedet havde optaget 
Tokammersystemet, saa kunde det let tremstille sig som overflø- 
