227 
ligger fjernt fra vor Forestilling, der er vant til at skjelne, lige- 
som ogsaa den empiriske lagttagelse endnu er en saa fljdende 
og ligesom medgjørlig, der ikke stemmer med den moderne Na- 
turvidenskabs exacte og fra al Speculation strengt sondrede Me- 
thode. Endnu i vor Tid finder man undertiden den Beskyldning 
f. Ex. mod en Hegel, at de empiriske Kjendsgjerninger eller For¬ 
holde, hvori han har søgt at eftervise sine Kategorier, synes hist 
og her mere eller mindre vilkaarligt valgte og at der for at istand- 
bringe en Overeensstemmelse enten er skeet Vold paa Kjends- 
gjerningerne, eller at Kategoriernes Udvikling er foregaaet til 
Gunst for visse in mente staaende Kjendsgjerninger, som deraf 
skulde forklares, istedetfor at Kategorierne skulde have sin For¬ 
klaring i sig selv. Vi ville her ikke undersøge Beføielsen af denne 
Anke mod en nyere Philosoph, men blot bemerke, at en saadan 
Overgang af det Ene i det Andet netop i Videnskabens Barndom 
er dobbelt forklarlig og at allerede Tanken om et rationelt Prin- 
cip, der skal have sin Sandhed i sig selv, er et stort Fremskridt, 
om denne Tanke end ikke strax i al sin Reenhed bliver gjen- 
nemført. Tager man nu Hensyn til Talprincipets eiendommelige, 
som vi ovenfor udtrykte det, indifferente Natur, saa bliver det 
saameget mere forstaaeligt, at en broget Mangfoldighed af Gjen- 
stande vilkaarligt kunde henføres under det samme Tal, ligesom 
ogsaa at samme Gjenstand — nemlig betragtet efter forskjellige 
Hensyn — ogsaa kunde betegnes med forskjellige Tal. Thi for 
TalbestemmelseiT forsvinder jo, som alt flere G;mge bemerket, 
al qvalitativ Ulighed; hvor Tallet sættes som det Væsentlige i 
Tingene, der blive altsaa de forskjelligste Ting væsentlig identi¬ 
ske; Egteskabet bliver her ikke væsentlig forskjelligt fra Menne¬ 
skets fem Fingre; thi begge Dele ere — med Fradrag af hvad 
der tilhører det Sandselige og Forgjængelige — kun Aabenbarel- 
ser af et Tal, af en Forbindelse mellem det Lige og det Ulige, 
blot et forskjelligt sandseligt Udtryk af den samme Idee — thi 
Tallet staaer her i'Ideens Sted. Og naar vi skjelne mellem væ¬ 
sentlige og uvæsentlige Bestemmelser, og klage over at en Gjen¬ 
stands Plads i Systemet hist er bestemt efter en eller anden til- 
