med sin glans. Man påstod, att den simmade med kroppen i 
sned, icke vertikal riktning; sålunda i det hänseendet bildande 
en öfvergång till flundrorna. Troligtvis är det detta, som gif- 
vit anledning till dess namn, som utvisar, att man anser 
den för en slags flundrefisk (Hällflundran kallas i Norrige 
Queite). Den skall stundom uppnå en längd af 5 alnar. Då 
den jag erhöll redan var på ett ovarsamt sätt uppskuren, 
syntes intet spår till bukfenorna. — Man kände äfven Gymne- 
trus Grillii (Regalecus Glesne N.) och benämde den Sild-Konge 
och Sild-Störje. Den var dock vida mindre känd än Sölv- 
Queiten, och man kunde icke lemna någon tillfredsställande 
beskrifning på den. Man sade blott, att den hade silfver- 
glans, och var lång, samt till kroppsformen något liknande 
Sölv-Qveiten. — Cyclopterus lumpus var sällsynt, och be- 
skrefs under namn af Rognkäxa. — Anarrhichas lupus kallades 
Stenbit. 
Vid Tromsö erhöll jag en Echinus, som synes skild från 
såväl E. neglectus, som E. Ii vidus Lmk. Dess utmärkande 
karakterer äro hufvudsakligen följande: ’Testa conico-depressa, 
dilucide fusca; pororum paribus medio 6—7, os et anum 
versus 5; aculeis discretis, acutis et gracilibus, primariis se- 
cundariis insigniter majoribus; striis aculeorum levibus. Dia¬ 
meter ex. maximorum circiter 4". Denna var vid Tromsö 
den allmännaste. Jemte den fanns äfven E. neglectus. Denna 
sednare fann jag här med längre taggar, än jag sett deg hafva 
vid Norriges sydligare kuster. Dessa båda voro nästan de 
enda Echini, jag här observerade. Båda, men isynnerhet 
den förra, förekommo i otalig mängd. 
D. 15 Septemb.. da redan snö till en fjerdedels alns djup 
betäckte marken, samt höststormarna började rasa på sjön, 
så att föga tillfälle till excursioner med skrapan på densamma 
erbjöd sig, lemnade jag Tromsö och anträdde återresan åt söder. 
Under resan öfver fjellryggen mellan Norrige och Jemt- 
land dröjde jag ett par dagar, d. 25 och 26 Septemb. vid 
Suul på norrska sidan af fjellryggen. En familj af Ampelis 
