mätte nu med glasmikrometer en mängd af dessa kulor, sä 
i väl efter den större som mindre diametern, och fann, såsom 
medium af 20 mätningar, diametern 
d = O, wm 0088 
med ett sannolikt medelfel af 0,’" m 0002. Dessa kulor hafva 
således ungefär samma diameter som blodkulorna. Jag beräk¬ 
nade nu våglängden för det röda ljuset enligt den enkla lag 
som Babinet* *), på grund af Youngs, Delézennes och sin egen 
erfarenhet uppställt för det enfärgade ljusets böjning af mycket 
små kulor. 
Om diametern hos de små kulorna kallas . d, 
färgringens »vinkeldiameter», d. v. s. bågens längd då ra¬ 
dien är enhet . A 
en hel våglängd för den ifrågavarande färgen . X, 
ringens ordningsnummer från centrum .. m, 
så uttryckes Babinets lag genom formeln 
db =m\. 
Således är 
(p7l 
då %tg(p— — 
der (J = den å skärmen uppmätta ringdiametern, 
A = ögats afstånd till skärmen = 200 ww . 
Af 1:a röda ringen erhålles nu X = 0, wm OOl331 
2-a » » » » 0, 001311 
3:e » » » » 0, 001308 
Medium = 0, 001317. 
Som den beräknade våglängden alltså ligger emellan 
den af Frauenhofeu erhållna . . . 0,001376 
och den af Herschel erhållna . . . 0,001300, 
så synes häraf, att min förmodan eger sin riktighet. 
Ville man i stället använda Fraueniiofers formler för man¬ 
gårdar **), så erhölle man för 
*) PoGG. Ann. XLI. s. 135. 
* + ) Ge in ers Phys. IVörterb. V. ss. 437 och 730. 
