len. Under nätterna var den eljest lätt att förnimma, emedan 
den genast frapperade med sin utmärkt vackra sång, som till 
och med öfverträffade Näktergalens både i tonernas mångfald, 
styrka och renhet. 
Den diagnos, som Keys. et Blasius lemna för Emberiza 
aureola Pall., passar blott för den gamla hannen. Hvarken 
den yngre hannen, sådan den är i andra året, eller den gamla 
honan kan derefter bestämmas. Yngre hannar, förmodligen i 
andra året, hvilka jag fann propagerande, äro från de gamla 
skiljaktiga derigenom: att de öfre medlersta (»mittlern») ving- 
täckfjädjarne ej äro hvita, utan gråbruna, och vingarne ofvan 
hafva tvenne snedtgående smala hvita tvärband, att ansigtet 
och hakan äro smutsigt hvita med bruna fläckar, ryggen och 
skuldrorna olivbruna med svartbruna långsgående fläckar o. s. v. 
— Honan är, som vanligt bland Emberizerna, mycket olik 
den gamla hannen. Då jag icke sett den i någon samling, 
icke eller funnit den beskrifven (hvad Pallas om den yttrar, 
kan likasåväl tillämpas på den yngre hannen), bifogar jag hvad 
jag om den. å ort och ställe efter friska exemplar antecknat. 
Emberiza a.ureola Pall., Fem. adulta. D. 19 Juni. Till di¬ 
mensionerna är den ungefärligen lik hannen. — Ofvan gråbrun 
med svartbruna långsgående fläckar på rygg och skuldror; de 
öfre vingtäckarne gråbruna med tvenne snedt gående smala hvita 
band; öfver gumpen smutsigt rostbrun med smala svarta skaft- 
fläckar; från näsborren öfver ögat till nacken ett hvitaktigt 
streck; midt på pannan ett otydligt långsgående streck af samma 
färg; hufvudet ofvan för öfrigt gråbrunt med i rader ställda 
långsgående svarta fläckar; på kinden en brunaktig fläck, och 
under denna är halsen på sidan rostgulaktig; strupen ljusgul 
med roslgul anstrykning; under smutsigt gul; frambröstet med 
smärre långsgående bruna fläckar; bröstet och magen midtat 
hvitgula. — Den höll sig på öppna fält med strödda buskar, 
isynnerhet af videarter. Den var här och der icke sällsynt re¬ 
dan innan jag kom i närheten af Dwinan. Salunda var den 
ganska talrik på ett ställe vid floden Onega. 
Mellan Kargopol och Dwinan passerades en riktig ur¬ 
skog, af fur, gran, lärkträd, björk och asp, af omkring 15 
mils sträcka. Här observerades: Cuculus canorus, lurdus vi- 
scivorus, Garrulus infaustus, Falco apivorus (allmän), F. buteo 
(en och annan), Fringilla montifringilla, m. fl. — Genom en 
