som kunde hafva inflytande på de härledda qvantiteterna, 
stjernans parallax och aberrations-konstanten. Likaledes tror 
jag, att intet blifvit obemärkt vid reduktionerna, som kunde 
menligt inverka på de deducerade hufvudresultaterna. Det 
erhållna värdet på qvantiteten u, som antagits proportionel 
mot tiden och hvars sannolika fel är nästan lika stort som 
qvantiteten sjelf, antyder att så väl observatorn förbiifvit kon¬ 
stant med sig sjelf, som att instrumentets tappar under denna 
tid icke varit underkastade några betydliga förändringar i af- 
seende på formen, emedan man kan antaga, att den använda 
egna rörelsen hos polstjernan samt praecessions-konstanten, 
hvilka båda qvantiteter blifvit bestämda af Bessel med stor 
tillförlitlighet, äfvensom den af D:r Peters funna nutations- 
konstanten, kunna vara endast högst ringa felaktiga. — De 
funna värdena på de båda storheterna u och v tala genom 
sin ringhet för en nöjaktig harmonie i'det hela, och sålunda, 
för så vidt derpå ankommer, för de öfriga resultaternas till¬ 
förlitlighet.— Värdet på y gifver aberrations-konstanten =20, "504 
med sannolika felet 0,"oi2. Det är märkvärdigt att D:r Pe¬ 
ters ur den serie af observerade zenith-distanser, som han lik- 
tidigt med den här behandlade anställt med vertikal-cirkeln, 
erhållit ett nästan identiskt värde, 20, "503 med sannolika fe¬ 
let 0,"oi8 ^Peters: Resulta te etc. i Bulletin de la classe phys. 
math. de 1’Acad. des Sc. de S:t Petersbourg, Tome II, N:o 20, 
21, 22). Denna identitet berättigar mig att, mutatis mutan¬ 
dis, på passage-instrumentet och de här erhållna resulta terna 
omvända hans raisonnement på nyss anförda ställe: »Aberra¬ 
tions-konstanten, för hvilken här funnits 20, "053 med sannolika 
felet 0,"oi8, är, enligt Hr Stats-Rådet Struves nyaste under¬ 
sökningar, = 20, "4451 med sannolika felet 0,"oill. Skillnaden 
mellan dessa värden är alldeles icke större, än att den läte 
sig förklaras genom det sannolika felet och en af dags- och 
årstiden beroende möjlig rubbning i refraktion. Jag anser 
fastmera öfverensstämmelsen mellan de båda värdena för det 
mest ojäfviga vittnesbörd för vertikal-cirkelns resultat.» —- D:r 
