84 
Holländska) äro icke begränsade till en viss fläck utan äro 
spridda. De utvecklas i det yttre cell-lagret, icke i några 
egna nemathecier. De äro zonat-delade. 
4:o Fucus constrictus ifrån Kentsöarne synes mig iden¬ 
tisk med den Capska, så vidt man af sterila exemplar kan 
dömma. Den Capska är försedd med capsler, som många 
bredvid hvarandra äro nedsänkta i frons, och till structur 
ganska lika Polyides , utom att de äro hos denna nedsänkta 
i vttre spongiösa utvexter. Sph. microcarpus Ag. synes till¬ 
höra samma slägte, som jag kallat Polyopes.l 
Det torde af det föregående vara ådagalagdt, att man 
numera icke har rättighet att af den yttre formen sluta till 
någon förvandtskap. Den inre structuren af frons och fruk¬ 
tens beskaffenhet bestämma affiniteten. 
Jag har trott, att det kunde vara af någon vigt att få 
denna fråga utredd, dels för att rättfärdiga den moderna 
Algologiens riktning, dels för att vederlägga, eller åtmin¬ 
stone försvaga, en vextgeografisk uppgift, som redan antages 
som säker. 
I den sednaste editionen af Lyells Principles (p. 591 
—2) uppgifves det neml., att Algerne ha ganska vidsträckta 
vextkretsar — »sa som man kunde vänta det af Oceanens 
mera jemna temperatur och deraf, att flyttningar mindre för¬ 
svåras af ständiga barrrierer, än detta är fallet med land- 
vexterne.» Af antarctiska species skulle J. D. Hooker hafva 
identifierat | med Britiska Alger. Jag har anledning tro, att 
dessa uppgifter grunda sig på misstag, liknande dem som jag 
°fvan anfört. Ju noggrannare Algerne undersökas, desto mera 
visar det sig — åtminstone hvad de högre formerna angår_ 
att de Alger från olika ställen, som man ansett identiska, i 
sjelfva verket äro olika. Hooker uppger på samma sätt, att 
alla Macrocystis-former tillhöra samma art, och att denna 
uppgift är resultatet af långa undersökningar, som han före¬ 
tagit på ställen der Macroeystis-formerna äro talrika. Men ja^ 
har på ett annat ställe visat, att Hooker förbisett flera af 
