90 
Molybdensyrade ammoniumoxidsalter. Svanberg och Struve 
hafva beskrifvit och’ analyserat det neutrala, ett tvåfaldt surt 
och ett dubbelsall mellan detta sednare och trefaldt surt, hvil- 
ket dubbelsalt är det som lättast och vanligen erhålles då en 
lösning af molybdensyra i ammoniak får kristallisera. Dessu¬ 
tom hafva de angifvit tillvaron af andra mera sura salter. 
Det nämda dubbelsaltet är detsamma, som Berzelius be¬ 
skrifvit såsom neutralt. Stundom erhålles i dess ställe ett 
salt af mer eller mindre starkt ljusblå färg, hvilket Berzelius 
ansåg vara tvåfaldt surt. Detta blå salt har emellertid allde¬ 
les samma sammansättning som det förra, och färgen härrör 
från en ytterst ringa inblandning af molybdensyrad molybden- 
oxid, hvilken lätt bildas om det färglösa saltets lösning får 
någon tid vara i beröring med vissa organiska ämnen t. ex. 
intorka på ett filtrerpapper. 
Till de anförda salterna har jag att lägga trefaldt och 
fyrfaldt molybdensyrad ammoniumoxid. 
Trefaldt ?nolybdensyrad ammoniumoxid. Saltet AmMo* 
+ ÄmMo 3 +3Ö sönderdelas under vissa omständigheter i berö¬ 
ring med vatten och afsätter det ifrågavarande under form af 
sidenglänsande, sammanfiltade kristallnålar, liknande det af 
Svanberg och Struve beskrifna, på analogt sätt bildade kali¬ 
saltet. De omständigheter, hvarunder denna sönderdelning in¬ 
träder kan jag icke med säkerhet uppgifva, ehuru det synes 
som skulle en temperatur under +10° dertill vara nödig; jag 
har fördenskull icke eller när som helst kunnat frambringa 
detta salt. Det är mycket svårlöst i kallt vatten, men löses 
lätt i kokande, hvarur detsamma vid afsvalning afsätter sig 
såsom en kornig, vid glaset häftande kristallskorpa. Vid tork¬ 
ning skrumpnar det mycket, men bibehåller sitt glänsande, 
hopfiltade utseende. 
En obestämd qvantitet af detta salt gaf 0.2145 med pla- 
tinchlorid bestämd ammoniumoxid och 1.7235 molybdensyra. 
Det består således af: 
