i 12 
band utmed Bi åvikens norra strand, der den bildar en egen 
lägre bergafsättning nedanför eller söder om den högre berg¬ 
platån af röd gneiss. Ehuru man visserligen någongång finner 
dessa båda arter öfvergå den ena i den andra, är dock grän¬ 
sen dememellan vanligtvis skarpt markerad. Lagrens strykning 
går i ONO. eller Ö—V., med 15°—30° fallande från lodii— 
neen mot norr allmännast för grå gneissen och mot söder för 
den röda. Likväl har man på några få punkter iakttagit en 
mera liggande ställning, uppgående ända till 50°—70° från 
lodlineen. Bland andra lokaler är detta händelsen i dalen om¬ 
kring sockenkyrkan, der också gneisslagren och de dermed as¬ 
socierade kalklagren visa en hufvudstrykning i NNV. med fal¬ 
lande mot öster. Denna afvikelse från den normala stryknin¬ 
gen måste tillskrifvas närvaron af en ung granit, som der i 
mångfaldiga rigtningar genomsätter gneissen och kalken. 
Af en sådan granit förekomma äfven för öfrigt inom 
socknen en mängd spridda partier i båda gneissvarieteterna, 
bildande långsträckta lagerformiga gångar, hvilkas rigtning van¬ 
ligen följer parallelt med lagrens strykning, men också någon¬ 
gång under en mer eller mindre spetsig vinkel afskär desam¬ 
ma. Denna granit är af grofkrystallinisk textur och förer 
stundom, fast sällan, pyrorthit, någongång äfven turmalin. 
En annan granit af småkornig textur förekommer i södra 
och mellersta delarne af socknen inom den grå gneissterrän- 
gen, bildande enstaka bergkupper, som stundom uppnå en 
höjd af omkring 200 fot öfver den omgifvande dalen och 
hvilkas relativa läge antyder en rätlinig gruppering. Denna 
granit innehåller samma beståndsdelar som den förra, men 
saknar alldeles inblandningen af pyrorthit eller turmalin. 
Några smärre partier af hornblendesten äro anmärkta på 
några få ställen inom socknen. Bergarten bildar flera invid 
hvarandra liggande låga och mjukt afrundade bergkullar af 
ringa utsträckning. Likaledes träffas vid stranden af Bråviken 
på flera ställen i dervarande branta bergväggar en mängd 
