gamle Aquitania tiilige med Kystlandet langs Middelhavet) 
samt den nordvestlige Del af Italien (Liguria) {ädelungs Mitfin- 
clcites 2 H. s. 9—12) og Finnlapper have flakket om i den 
nordlige og indre Deel af det nuvserende Finnland. Der er 
altsaa Grund til at antage, at disse Folke-stammer, og maa- 
skee andre nu forsvundne, med dem ncer besloegtede, alle af 
Turaniské sEt, have vceret hele Europas äldste Beboere , 
ligesom og at de Iberiske Stämmer have strakt sig over de 
sydligere, de Finnlappiske Stämmer over de nordligere Egne 
af denne Verldens-Deel.» 
I bref till Hr R. af d. 21 April 1847 har Prof. Keyser 
vidare yttrat sig öfver samma ämne; hvaraf här meddelas 
följande: 
»Jeg har forlaengst anseet Baskerne vaere Iberernes Ef- 
terkommere og for at henhöre til den store Folkeaet, som jeg 
bensevner den Turaniské , altsaa til samme Å Et som de Tschu- 
diske eller Schytiske Folkefaerd i vidtlöftig Betydning. Dette 
har jeg allerede yttret i min Afhandling om Nordmaendenes 
Herkomst og Folkeslaegtskab, stöttende mig til de Oplysninger 
om Baskernes Sprog, som meddeles i Adelungs Mithndates 
og ti! Rasks Yttringer om det i hans Undersögelse om det 
gamle Nordiske Sprogs Oprindelse (s. 93 etc.). Nu siger vist 
nok ingen af disse Forfattere udtrykkelig, at det Baskiske 
Sprog hörer til samme Klasse som de Finske , Lappiske etc., 
men dette synes dog ligefrem at fölge af deres Beskritvelse 
over Egenhederne ved Sprogets Formlaere. Rask siger, at det 
Baskiske ikke hörer til samme Klasse som de Keltiske Sprog, 
men at det i Formlaere mest naermer sig til det Grönlandske; 
med andre Ord: han henregner det til den store Sprogklasse, 
som man paa Grund af grammatikalske Egenheder har kaldet 
den polysynthetiske, og til hvilken alle tschudiske Sprog uom- 
tvistelig höre. At Baskerne aere Efterkommere af de gamle 
Iberer, Spaniens Urbeboere eller i det mindste aeldste historisk be- 
kjendte Indbyggere, troer jeg maa ansees som afgjort af flere bi- 
storiske 
