sedan kommit ner till en piantage lör att plundra. De biet vo 
dock i tid mottagna med skarpa skott, hvarvid 6 stupade. Deras 
hufvuden insändes till Anatomisalen i Bahia, och fem af dem 
förärades till Anatomiska Museet härstädes. Då dessa Indianers 
craniibyggnad hittills icke är utredd, så torde den här fö¬ 
ljena att något närmare upptagas. 
a) Tapuio s cranier. De äro alla långt kilformigt-aflånga, 
medelstora eller något derunder, coronaf- och basilar-omkretsarne 
äro nära lika stora, cranierne äro i proportion mot längden höga, 
på sidorna nästan något hopknipna. Pannan är på alla temligen 
låg men hvälfd; tinningarne flata; hjesskuölarne starka, belägna 
längre bakåt än processus mastoidei; nacken lång, smal, med 
starkt utstående nackknöl; receptaculum cerebelli litet, hon- 
zontalt ställdt; linere semicirculares superiores markerade, före¬ 
nande sig i midten i en lång, spetsig, upphöjd vinkel, som 
bildar en kort snipformig tillstymmelse till en nacktagg (pro- 
tuberantia occipitalis). Processus mastoidei äro temligen stora; 
öronöppmngarne äro ovanligt stora, runda, trumpetformiga, 
något nedåt vända och vida djupare än på Européer i all¬ 
mänhet. Basis cranii temligen flat; corpus ossis sphaenoidei 
och pars basiiaris ossis occipitis flata, ganska ringa uppåt 
stigande; nackbenets ledknappar små och föga utstående. Py¬ 
ramiderna af tinningbenen fylla, på ett ovanligt sätt, hela 
klyftan emellan kilbensvingarne och den kil, som i midten af 
basis cranii utgöres af nackbenets och kilbenets förenade kropp¬ 
stycken, bildande en starkt uttrvckt fåra för tuba eustachiana. 
Kärl och nerfhålen i basis cranii på de flesta små. Det ställe 
på ömse sidor, undertill, som utgör bottnen för lobi medii, 
eller sjelfva lobi hippocampi, och på hvars utsida vanligen 
jugum sphsenoidale är beläget, går ovanligt långt ner och är 
äfven på sidorna mer än vanligt utsvälldt. Hjessan är dels 
hvälfd, dels på två individer på midten upphöjd i en rundad 
rvgg. På ett specimen qvarstår sutura frontalis Tubera fron- 
talia icke utmärkta; tubera supraciliaria ganska svagt utbildade: 
Öfvers. af Kongl. Vet.-Akad . Förh. 6 Arg, N:o 5, - e 
