183 
skulle flytta, för att vintra i heta luftstreck, andra ligga i 
tillfrusna sjöar, under vattnet. Men ifall en del svalor, som 
äro sjuka eller gamla, pläga nedsänka sig i vattnet för att 
dö, hvilket är möjligt, ehuru ej sannolikt, så dö de säkert 
der, genast efter nedsänkningen, som ej kan ske sednare än 
om hösten, då svalorna försvinna härifrån. — Buffon kände 
redan ganska väl svalornas flyttning och behandlade på grund 
deraf sagan om deras hibernation på sjöbottnen, såsom en orim¬ 
lighet, den der ej egentligen behöfde vederläggas *). Sedan 
hafva alla naturkunnige bestridt densamma, och Nitzscfi ve¬ 
derläde den fullkomligt och direkte, genom den anmärkningen, 
att svalorna få nya fjädrar under den tid de icke synas hos 
oss,, och återkomma med ny, glänsande drägt, hvilket icke 
skulle kunna ske om de låge i vatten. Ingen må således 
vänta, att från sjöbottnen upphemta lefvande svalor, men högst 
önskvärdt vore det, om flere personer ville allvarligen söka 
att få reda på de fenomen, som kunnat gifva anledning till 
den allmänt gängse folktron. Det förstås af sig sjelf, att detta 
isynnerhet lärer kunna bli möjligt för dem, som hafva till¬ 
fälle att ofta draga isnot eller annars fiska i små, med vass¬ 
bänkar omgifna insjöar, eller att ur dem, för upplysnings vin¬ 
nande, upphemta stora massor af gyttja från bottnen. Aldra- 
helst torde försök böra göras på de ställen, om hvilka det 
berättas, att svalor der blifvit funne. 
För att ej alldeles förbigå de bekanta fenomen, som nå¬ 
gongång kunnat gifva anledning till den ifrågavarande sagan, 
vilja vi anföra ett sådant. Det är bekant, att de större Troll— 
sländorna (sl: Libellula och Aeschna) tillbringa sitt larv-tillstånd 
uti dyen i sött vatten, och att dessa mörkt färgade larver, 
af några arter, bli 2 å 3 tum långa och fingerstjocka, samt, 
då de äro fullvuxna, uppkrypa och hastigt förvandlas till fly¬ 
gande insekter utan föregående egentligt pupptillstånd. Ifall 
*) Se Buffons förträffliga afhandling om Ladusvalan (1 Hirondelie de 
cheminée, Hist. Nat. Yl). Jemf. äfven om detta ämne Nilssons 
fauna, Anm. efter art. 5 Ladusvala.” 
