innevarande år blef upphemtad af Hr Dr Goes, som för insamlande 
af conchylier undersökte sjöbottnen med en jernskrapa, vid hvil- 
ken nämnde Najas i massor vidhäftade. De friska, mig lem- 
nade exemplaren voro rikeligen .försedda med frukt, men som 
utseendet så betydligen afvek från vår vanliga art och mera 
öfverensstämde med ofvannämnda Udora,- var jag först villrådig 
/ 
till hvilketdera slägtet den borde hänföras, till dess en närmare 
Undersöknin» af frukten visade en fullkomlig öfverensstämmelse 
e> o 
med den af Hr Thedenius gifna slägtkarakter. Frukten, inneslu¬ 
ten inom det hinnaktiga, flikiga hölstret, är endast smalare än 
hos den vanliga Najas, hvilket ock nödvändigt synes samman¬ 
hänga med dess spensligare växt, smala, jemnbreda, endast hår- 
bräddadt sågade blad, som åtminstone längre ned på stjelken 
sitta 5—6 i krans; på N. marina äro de endast motsatta. 
På samma sätt torde ännu flera okända naturalster dölja 
sig i våra insjöars djup. Nämnde insjö erbjuder deruppå ett 
ytterligare bevis. På bottnen af den samma ligga hopade, lik¬ 
som stenörar i andra sjöar, stora, klotrunda bollar, af ända till 
9—40 tums diameter, som af allmogen ansetts för mossbeväxta 
stenar. Dessa bollar utgöras likväl af ett växt-individ, bil— 
dadt endast af tätt hoppackade trådar, som utgående från en 
gemensam center genom en tät förgrening packas till dessa full¬ 
komligen sphseriska klot, med jemn yta. Växten tillhör vatten¬ 
algernas familj, närbeslägtad med Linnés Conferva segagropila, 
och är otvifvelaktigt den mest märkvärdiga af alla hittills hos 
oss funna sötvattens-alger. Dess botaniska beskrifning kommer 
att lemnas i Hr Adjunkt Areschougs fortsättning af Phyceae 
Scandinaviae.» 
2. Om växternas stipler. — Hr Fries hade å egna 
och Hr Wahlbergs vägnar insändt följande redogörelse för den i 
September-sammanträdet till dem remitterade afhandling af Prof. 
J. G. Agardh i Lund. »Sedan man öfvergifvit den af Goethe ut¬ 
talade åsigt, att alla växternas yttre delar endast voro en mo- 
