250 
*» O — 
neral. Oarne söder om fasta Aland bestodo, jemte den röda 
graniten, af röd och grå gneis, gneisskiffer, den förr om¬ 
nämnde Qvartzporfyren, kornig kalk (såsom gångar), diorit, 
trapp, och en, medelst inströdde hvita fältspathkristaller, por- 
o • 
fyrartad trapp. A öarne öster om fasta Aland anmärktes 
röd och grå granit, röd gneis, trapp i långa paralella gångar 
(på Sottunga Storö), tvenne mindre gångar af magnetisk jern- 
malm, samt en gång af blyglans och magnetisk jernmalm sam¬ 
manblandade. 
o 
Diluvialfloden har sannolikt på Aland framgått med stor 
våldsamhet, derom vittna de många jättegrytorna, bergens 
sönderbråkade utseende och de stora, ofta ifrån 50 till 100 
famnar långa och breda, samlingar af rullstenar, som der i 
alla delar af landet anträffas, och hvilka för storlekens skuld 
så mycket fäst allmogens uppmärksamhet, att denne tilldelat 
dem ett eget namn: stenmarlar. Desse stenmarlar befinna sig 
lika väl å de högsta bergen som i de lägre dälderne. Van¬ 
ligen då de ligga på de högsta bergen, förekomma de på 
södra sidan om högsta klinten. 
o 
Rullstenarne på Aland bestå icke allenast af de berg¬ 
arter, som jag nyss beskrifvit, såsom constituerande Åländske 
berggrunden, utan äfven af andra for denne helt främmande 
bergarter, såsom röd sandsten och öfvergångs-kalk, hvilken 
sistnämnde är h vit och gråaktig, innehållande petrificerade 
snäckor och växtdelar. Denna kalksten väckte min särskilda 
uppmärksamhet i anseende till dess ymniga förekommande 
bland rullstenarne samt den likformighet, med hvilken den 
var kringspridd allestädes å Åland. Den finnes lika väl efter 
alla hafsstränder som i lösa jorden, vid insjöarne (söttvatten- 
sjöarne) lika väl som i de flesta stenmarlar. Hafsstränderna 
blänka på afstånd hvita af dessa kalkstenar, och Åländningarne 
uppsamla dem vid ebb efter långgrunda stränder, och bränna 
dem, dels till eget behof och dels till försäljning på Finland. 
En del kalksten är till den grad genomdränkt med qvartz, 
att den är ganska hård; en annan del, och detta är väl den 
