253 
kullar. I Hyrvnsalmi förekom en icke så liten terrain af 
qvartzskiffer. 
Medlersta delen af Kuusamo är temligen enformig i ge- 
ognostiskt hänseende. Allestädes visar sig den grå graniten 
och syeniten, endast här och der genombruten af diorit ? 
hvilken då bildar kullar och mindre terrainer. I södra 'delen 
af Kuusamo uppstiger på landtryggen det höga livaara (500 
fot öfver Kuusamo träsk och 2000 fot öfver bafsytan), hvars 
bergart utgöres uteslutande af en grofkornig diorit. Norra 
delen utgöres af metamorfiska bergarter, såsom glimmerskiffer, 
qvartz- och lerskiffer, chloritskiffer, samt af diorit, qvartzfels 
och hornfels. Den sistnämnde innehöll jernglans i mindre 
ådrör och körtlar (jernglansen befanns enligt analys af mig 
verkställd innehålla mycket titan och något vanadin). 
Då guldsands-undersökningarna hufvudsakligen egde rum 
i Kuusamo, så är det äfven här, som jag förvärfvade mig en 
närmare kännedom om Diluviema. 
Några stenmarlar, sådane som de på Åland, förekommo 
icke. Rullstenar och Geschiebe voro hufvudsakligen af samma 
bergarter som de, hvilka constituera fasta berggrunden i Kuu¬ 
samo. Bland dem ådrogo sig de jernglans innehållande min 
synnerliga uppmärksamhet. Desse funnos kringspridda i alla 
delar af Kuusamo, och voro mer eller mindre afrundade. Den 
jernglansen åtföljande bergarten var tydligen densamma som 
den, hvaruti jernglansen i fast berg förekommer i trakten af 
1 Paanajärvi sjö, bildande flere berg och bergskedjor. Redan 
vid början af guldsands-undersökningarna förmodade jag, att 
det guld, som i flodbädddarne inom Kuusarpo nästan öfverallt 
anträffades i form af blad och korn, från mikroskopisk storlek, 
till den af knappnålshufvuden, skulle stå i sammanhang med 
de jernglans innehållande geschiebe och rullstenar. Min för¬ 
modan besannade sig då vi under loppet af undersökningarna 
i en flodbädd nära Kuusamo träsk funno ett sådant korn fast- 
växt med qvartz och jernglans. Att guldet förekom tillsam¬ 
mans med qvartz och jernglans är förklarligt derigenom, att 
