— 264 — 
\ 
var (3. 25 Maj sydlig och mera uppgående till ån voro ej 
allenast alla de förre rännilar, utan ock sjelfva öfre kanalen 
med högre vatten till inemot i fot fyllda och flödade upp 
mot ån, under det vattenhöjden på taflan i hamnen ännu var 
inemot vid samma stånd eller 1 fot 2. tum, som förra dagen. 
Eger nu än vid denna årstids låga vatten och östlig vind 
gemenskap med insjön, så måste den ock andra tider så 
mycket mera behålla densamma, ehuru dess mynning blir 
exponerad för alla ändringar, som vattnets reciprocerande in— 
och utlopp efter floden och vindarne kan förorsaka, likasom 
insjöns vidd och sammanhang öfver södra grundet med hafs- 
fjärdarne ej alltid tillåta, att dess vatten skola flyta ned till 
sjelfva rännan och staden. 7:o En gammal berättelse med- 
gifver, att en dansk partigängare för vid pass 100 år sedan 
har med faschiner igendämt denna å, som då egt utlopp till 
rännan. 8:o Saxtorps Möllas qvarndamm är anlaggd på ett 
gammalt fartyg, som. ej kunnat komma annan väg upp än 
genom denna å. 9:o Ytterligare kan saken afgöras genom 
borrningsprofiler, hvilka ute på sjelfva sandbanken gifva gamla 
åbädden tillkänna. Hvilket tillhopataget noggrannt visar, att 
denna Heljarpe å egt verklig gemenskap med hamnrännan, och 
således för en hufvudorsak till dess formation kan och bör 
anses. Men då frågan ytterligare blir: om denna å allena 
t 
varit i stånd att gifva rännan dess ännu befintliga djup och 
bredd, heldst mot utloppet af hamnen och hafsdjupet, tyckes 
det vara äfven så ögonskenligt, att jemväl andra orsaker, och 
isynnerhet hafvets, strömgångens och flodens verkningar egt 
dervid en betydande del, om ej utgjort det mesta. Ty så 
litet de kunna hafva varit orsaken till hamnrännans första 
formation, så kraftiga blifva de dock så snart Heljarpe å ge¬ 
nom denna kanal brutit sig ut till hafvet, och således börjat 
undergå de ändringar, hvilka alla dylika uti hafvet utflytande 
åar, utom egna flödningar och stormar, uppsjö m. m. äro 
underkastade, och denna hamn, som för viss är, ännu har 
dagliga känningar af. Man är likväl ej i stånd, att tydligen 
